ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 серпня 2025 року           справа №200/1803/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Блохіна А.А., Геращенка І.В.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі № 200/1803/25 (головуючий суддя у І інстанції – Голубова Л.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                     ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.02.2025 про відмову в перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до ст.ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження за травень та червень 1986 року, обчисленого на підставі довідки ВАТ «Бориспільська автобаза» № 11 від 22.08.1997 та довідки ВАТ «Бориспільська автобаза» № 82 від 23.12.1997; 
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок пенсії по інвалідності та її виплату з 07.02.2025 у відповідності до ст.ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження за травень та червень 1986 року, обчисленого на підставі довідки ВАТ «Бориспільська автобаза» № 11 від 22.08.1997 та довідки ВАТ «Бориспільська автобаза» № 82 від 23.12.1997, здійснивши виплату, починаючи з 07.02.2025, з урахуванням проведених раніше виплат.
В обґрунтування позову зазначив, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Київській області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Київській області із заявою від 07.02.2025 щодо перерахунку пенсії, виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження за травень та червень 1986 року, обчисленого на підставі довідок ВАТ «Бориспільська автобаза» № 11 від 22.08.1997 та № 82 від 23.12.1997.
За принципом екстериторіальності заява розглянута ГУ ПФУ в Донецькій області, яке, рішенням від 13.02.2025 відмовило позивачу у здійсненні перерахунку, оскільки вказані довідки не підтверджено первинними документами.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 932250148310 від 13.02.2025 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по інвалідності згідно заяви від 07.02.2025.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 з 07.02.2025 перерахунок і виплату пенсії по інвалідності у відповідності до ст.ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження за травень та червень 1986 року, обчисленого на підставі довідки ВАТ «Бориспільська автобаза» № 11 від 22.08.1997 та довідки ВАТ «Бориспільська автобаза» № 82 від 23.12.1997, з урахуванням проведених раніше виплат.
Не погодившись з судовим рішенням відповідач - ГУ ПФУ в Донецькій області звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 
Обґрунтування апеляційної скарги.
До заяви про перерахунок пенсії ОСОБА_1 надав довідки про заробітну плату працівників в зоні відчуження № 11 від 22.08.1997 за період роботи з 08.05.1986 по 11.05.1986 та № 82 від 23.12.1997 за період роботи з 06.06.1986 по 06.06.1986, видані ВАТ “Бориспільська автобаза”.
Оскільки на дату звернення довідки про заробітну плату № 11 та № 82 не підтверджені первинними документами підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача ГУ ПФУ в Донецькій області.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Встановлені обставини справи.
ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом 2 групи.
07.02.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області з заявою № 1052, в якій просив перерахувати пенсію, виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження за травень та червень 1986 року, обчисленого на підставі довідки ВАТ «Бориспільська автобаза» № 11 від 22.08.1997 та довідки ВАТ «Бориспільська автобаза» № 82 від 23.12.1997. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 932250148310 від 13.02.2025 відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії позивача, оскільки довідки ліквідованого підприємства - ВАТ «Бориспільська автобаза» № 11 від 22.08.1997 та № 82 від 23.12.1997 не підтверджено первинними документами.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, зазначив, що спірне рішення не містить жодних посилань на норми права, які зобов`язують позивача підтверджувати довідки ліквідованого підприємства первинними документами, а відповідачі мають всі повноваження щодо отримання від установ та підприємств необхідної інформації та право здійснити перевірку таких довідок.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі - Закон № 796).
За приписами статей 54, 55 Закону України № 796 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
Особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ч. 3 ст. 65, ст. 70 Закону України № 796-, посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах свої законні інтереси та інтереси своїх дітей.
Статтею 57 Закону України № 796 передбачено, що порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України. Особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, а також в евакуації населення на добровільній безплатній основі і стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджено відповідними документами, пенсія по інвалідності за їх бажанням обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.
З 01 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210, якою затверджено Порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 1210).
У відповідності до ст. 1 Порядку № 1210, цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Частиною 1, 3, 4 ст. 3 Порядку № 1210 від 23 листопада 2011 року передбачено, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження: з дня аварії не менш як 12 місяців підряд, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати за будь-який повний календарний місяць роботи в зазначеній зоні; менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження; менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати;
Згідно з п. 10 Порядку № 1210, призначення пенсії із заробітної плати, одержаної за роботу за межами зони відчуження, провадиться на загальних підставах відповідно до Закону № 1058-ІV.
Отже, Законом № 796 та Порядком № 1210 передбачено, що розрахунок пенсії проводиться на підставі довідки про заробітну плату, виданої за місцем роботи особи, яка звертається з проханням про перерахунок пенсії, з заробітної плати, одержаної за основним місцем роботи, тобто, при обчисленні пенсії враховується фактичний заробіток, який був одержаний працівником.
З матеріалів справи вбачається, що 07.02.2025 позивач звернувся з заявою № 1052 до пенсійного органу, в якій просив перерахувати пенсію, виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження за травень та червень 1986 року, обчисленого на підставі довідок ВАТ «Бориспільська автобаза» № 11 від 22.08.1997 та № 82 від 23.12.1997.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.02.2025 року відмовлено у здійсненні перерахунку, з посиланням на те, що довідки ліквідованого підприємства - ВАТ «Бориспільська автобаза» № 11 та № 82 не підтверджено первинними документами.
При цьому, жодних посилань на норми права, які зобов`язують позивача підтверджувати довідки ліквідованого підприємства первинними документами спірне рішення не містить.
Суд зазначає, що відповідачі мають всі повноваження щодо отримання від установ та підприємств необхідної інформації та право здійснити перевірку довідок.
Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 932250148310 від 13.02.2025 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по інвалідності згідно заяви від 07.02.2025 є протиправним та підлягає скасуванню.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі № 200/1803/25 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі № 200/1803/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 20 серпня 2025 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 20 серпня 2025 року.

Головуючий суддя                                                            І.Д. Компанієць

Судді                                                                                А.А. Блохін

                                                                                І.В. Геращенко