ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2025 року                                                                             Справа № 914/1077/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. ,  суддя Василишин А.Р. 
секретар судового засідання Першко А.А.
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_1 , Бочуляк Ю.І.;   
від відповідача 1: не з`явився
від відповідача 2: Наход А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр Метрика" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 07 квітня 2025 року у справі №914/1077/25 (суддя Крупник Р.В.) про вжиття заходів забезпечення позову 
за заявою ОСОБА_2 
у справі № 914/1077/25
за позовом ОСОБА_2 
до відповідача-1 Приватного підприємства "Перша соціальна медична лабораторія Ескулаб"
до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Метрика"
про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07 квітня 2025 року у справі №914/1077/25 (суддя Крупник Р.В.) заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову (вх. №1390/25 від 03 квітня 2025 року) задоволено частково. Вжито заходи до забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду у справі №914/1077/25, а саме: заборонено Державній організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки щодо передачі Приватним підприємством "Перша соціальна медична лабораторія "Ескулаб" третім особам (Товариству з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Метрика") повністю або частково права власності (користування) на наступні торговельні марки:
- торговельної марки "ЕСКУЛАБ аналізи" (дата реєстрації знаку: 26 жовтня 2020 року, порядковий номер заявки m201830092, дата подання заявки: 20 грудня 2018 року, очікувана дата закінчення строку дії реєстрації: 20 грудня 2028 року, індекс Ніццької класифікації: Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №285337 від 26.20.2020);
- торговельної марки "ESCULAB" (дата реєстрації знаку: 05 лютого 2025 року, порядковий номер заявки m202311519, дата подання заявки: 03 липня 2023 року, індекси Ніццької класифікації: Кл.35, Кл.36, Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №358456 від 05 лютого 2025 року);
- торговельної марки "ЕСКУЛАБ" (дата реєстрації знаку: 05 лютого 2025 року, порядковий номер заявки m202311334, дата подання заявки: 29 червня 2023 року, індекси Ніццької класифікації: Кл.35, Кл.36, Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №358447 від 05 лютого 2025 року);
- торговельної марки "Діагностичний центр е" (дата реєстрації знаку: 10 жовтня 2017 року, порядковий номер заявки m201607266, дата подання заявки: 05 квітня 2016 року, індекс Ніццької класифікації: Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №232754 від 10 жовтня 2017 року);
- торговельної марки "+ ЕСКУЛАБ" (дата реєстрації знаку: 10 жовтня 2017 року, порядковий номер заявки m201607265 дата подання заявки: 05 квітня 2016 року, індекс Ніццької класифікації: Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №232753 від 10 жовтня 2017 року);
- торговельної марки "е-club" (дата реєстрації знаку: 03 березня 2020 року, порядковий номер заявки m202004507, дата подання заявки: 03 березня 2020 року, індекс Ніццької класифікації: Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №315665 від 02 березня 2022 року), або щодо надавання дозволів (видачі ліцензій) Товариству з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Метрика" на їх використання, або припинення їх дії у зв`язку із повною або частковою відмовою власника зазначених свідоцтв або стосовно припинення дії зазначених свідоцтв України на торговельні марки за заявою власника про відмову від свідоцтв повністю чи частково, а також здійснювати пов`язані з цим публікації в офіційному електронному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності.
В решті заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову (вх. №1390/25 від 03 квітня 2025 року) - відмовлено. Заходи зустрічного забезпечення не застосовано.
Вказана ухвала мотивована тим, що ПП "Ескулаб" та ТОВ "Метрика" вчинили всі залежні від них дії для зміни власника торговельних марок, що виступають об`єктом відчуження за Договором №1/ТМЕС. А тому, суд дійшов висновку, що заява позивача в частині наведення обставин, що слугують підставою для необхідності вжиття заходів до забезпечення позову є обґрунтованою та документально доведеною. Невжиття судом відповідних заходів може призвести до порушення вимог щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача в межах розгляду даної справи.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ТзОВ "Медичний центр "Метрика" звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.
Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що ухвала про забезпечення позову є передчасною, такою, що не відповідає усім об`єктивним фактичним обставинам справи, постановлена на основі фактів та посилань Позивача (заявника), які містять ознаки зловживання правом та "використанням права на зло", маніпулювання фактами та використання суду для досягнення протиправних цілей.
Апелянт зауважує, що обгрунтовуючи позов, так як випливає з оскаржуваної ухвали, заяву про забезпечення позову, позивач, посилається на те, що він та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є учасниками (власниками) ПП "ПСМЛ "Ескулаб" (володілець та передавач торговельних марок (далі - ТМ) за оспорюваним договором). Водночас, позивач у позові умисно не згадує (ігнорує) той факт, він та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є учасниками (власниками) інших компаній, тобто таке володіння має ознаки "холдингового управління" бізнесом, зокрема, позивач та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є учасниками (власниками) ТОВ "Медичний центр "Метрика" (відповідач, отримувач ТМ за оспорюваним договором). Фактично, передача ТМ відбулась між компаніями, якими володіє Позивач, а отже, його корпоративний інтерес (у групі компаній, якими він володіє) не є порушеним. Посилання на настання негативних наслідків для нього у випадку незабезпечення позову спростовано цим фактом.
На переконання скаржника, суд першої інстанції не врахував розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову з огляду на те, що компанія отримувач торговельних марок відповідач належить позивачу і його права щодо торговельних марок не порушуються. Суд першої інстанції не врахував забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу з огляду на те, що позивач системно та послідовно вживає заходів для дискредитації роботи ПП "ПСМЛ "Ескулаб" як учасник, діє на шкоду інтересам ПП "ПСМЛ "Ескулаб" та блокує операційну діяльність ПП "ПСМЛ "Ескулаб". Суд першої інстанції не врахував наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, адже позов є безпідставним в частині порушення прав позивача в частині корпоративного інтересу пов`язаного із "втратою" впливу на торговельні марки та з огляду на значні строки переоформлення торговельних марок стверджувати про неможливість виконання рішення без даного забезпечення позову не можна.
Апелянт вважає, що посилання на те, що ПП "ПСМЛ "Ескулаб" здійснює діяльність, яка тримається на ТМ та діловій репутації є неспроможним, адже позивач здійснив активні дії по припиненню роботи ПП "ПСМЛ "Ескулаб". Через такі дії позивача операційна діяльність по наданню медичних послуг була переведена на ТОВ "МЦ "Метрика", аби врятувати операційний бізнес та почати розраховуватись із контрагентами, працівниками та бюджетом, про що достеменно відомо позивачу. Переведення ТМ на ТОВ "МЦ "Метрика" є фактично послідовним продовженням порятунку операційного бізнесу в межах компаній з одними власниками (холдинг). Однак, позивач стабільно вдається до впливу на господарський та операційний процес юридичних осіб, де він є власником, через звернення до судів як самостійно, так і через близьких родичів. Тому, неперереєстрація ТМ на ТОВ "МЦ "Метрика" може призвести до негативних наслідків щодо її статусу і місцезнаходження.
Заявник апеляційної скарги звертає увагу суду, що посилання позивача на перевищення Дирекцією повноважень на укладення правочину понад передбачену статутом суму є безпідставним та бездоказовим; висновок про вартість ТМ виготовлений на замовлення позивача не підтверджує ціну оспорюваного договору та є припущенням позивача; посилання на пункт Статуту 13.27.9 щодо повноважень Дирекції в розпорядженні коштами також неспроможне, адже за будь-яких умов кошти прибули до компанії, а не вибули.
Скаржник доводить, що оскаржуваною ухвалою про забезпечення позову здійснюється втручання в права та інтереси відповідача, який володіє медичною ліцензією, власники якого, як і позивач, мають такі ж права, а порядок перереєстрації ТМ відповідає закону та волевиявленню сторін оскаржуваного договору і не порушує прав та інтересів учасників цих юридичних осіб. Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності. Однак, апеляційний суд, на перконання скаржника, має врахувати, що позивач знав про свою участь у ТОВ "МЦ "Метрика", знав про блокування операційної діяльності ПП "ПСМЛ "Ескулаб", знав, що ТМ під ризиком з боку кредиторів, однак приховав це від суду першої інстанції, що відіграло свою важливу роль в оцінці дій та рішень сторін оспорюваного договору, з огляду на посилання суду на застосування принципу "підняття корпоративної завіси".
Розпорядженням Голови Західного апеляційного господарського суду №2 від 23 червня 2025 року "Щодо передачі справи до іншого суду" передано на розгляд Північно-західного апеляційного господарського суду, як найбільш територіально наближеного, судову справу №914/1077/25 за позовом: ОСОБА_2 до відповідача-1: Приватного підприємства "Перша соціальна медична лабораторія "Ескулаб", та до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Метрика" про визнання договору недійсним.
25 червня 2025 року матеріали справи №914/1077/25 надійшли до Північно-західного апеляційного господарського суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 червня 2025 року для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30 червня 2025 року у справі №914/1077/25 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр Метрика" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 07 квітня 2025 року у справі №914/1077/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на 23 липня 2025 року об 12:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №2.
22 липня 2025 року від Приватного підприємства "Перша соціальна медична лабораторія "Ескулаб" надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги по справі №914/1077/25, яке мотивоване територіальною віддаленістю та тим, що представник Скромна І.М. зайнята у іншому судовому засіданні у Галицькому районному суді м.Львова, справа №461/2386/25.
Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відкладення розгляду справи є правом суду та здійснюється ним, з урахуванням конкретних обставин у справі та у разі визнання причин неявки сторін поважними. При цьому відкладення розгляду справи є прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Процесуальний закон не містить приписів щодо обов`язкового здійснення апеляційного розгляду за участю представників учасників справи. Не зазначалося про таку участь як обов`язкову і в ухвалі про призначення судового засідання.
Колегія суддів зауважує, що Приватне підприємство "Перша соціальна медична лабораторія "Ескулаб" було завчасно повідомлене про судове засідання. Підприємство не було позбавлене можливості забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника, який є працівником підприємства в порядку самопредставництва або укласти договір з адвокатом, який не буде зайнятий в іншому судовому засіданні 23 липня 2025 року.
Суд враховує, що зайнятість представника в іншому судовому засіданні не є поважною причиною для відкладення розгляду справи №914/1077/25, оскільки це є суб`єктивним ставленням заявника до справи, встановлення пріоритету (переваги) судовим засіданням у різних справах залежить від суб`єктивних факторів заявника.
Територіальна віддаленість Північно-західного апеляційного господарського суду також не може бути поважною причиною для відкладення розгляду справи, оскільки представник заявника не був позбавлений можливості заявити клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Відповідно до частини 2 статті 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Апеляційне провадження у справі було відкрито ухвалою від 30 червня 2025 року. Водночас, з 04 серпня 2025 року по 05 вересня 2025 року включно, судова колегія перебуватиме у плановій щорічній відпустці. 
Враховуючи викладене та принцип незмінності суду, колегія суддів вважає, що Приватному підприємству "Перша соціальна медична лабораторія "Ескулаб" було створено належні умови для реалізації наданих процесуальним законодавством прав, відповідач 1 не був позбавлений можливості забезпечити явку свого представника в судове засідання.
Отже, з огляду на викладене, судом відмовлено у задоволені клопотання про відкладення розгляду справи.
23 липня 2025 року через систему "Електронний суд" ЄСІТС від представника  представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр Метрика" Наход Андрія Володимировича надійшла заява про участь у судовому засіданні у справі №914/1077/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23 липня 2025 року у справі №914/1077/25 задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр Метрика" Наход Андрія Володимировича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в справі №914/1077/25.
Безпосередньо в судовому засіданні 23 липня 2025 року представник відповідача 2 (апелянта) повністю підтримав вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі. Представники позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечили, вважають оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою.
Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Приватного підприємства "Перша соціальна медична лабораторія "Ескулаб" та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Метрика" про визнання недійсним договору про передачу майнових прав інтелектуальної власності на торгівельні марки №1/ТМЕСК від 17 лютого 2025 року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 є учасником ПП "Ескулаб" з часткою у статутному капіталі підприємства в розмірі 43%. Іншими учасниками підприємства є ОСОБА_5 з часткою у статутному капіталі підприємства в розмірі 43% та ОСОБА_6 з часткою у статутному капіталі підприємства в розмірі 14%. У позивача з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 тривалий час існує корпоративний конфлікт.
За оскаржуваним Договором №1/ТМЕС ПП "Ескулаб" у складі дирекції в особі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передало ТОВ "Метрика" належні підприємству майнові права інтелектуальної власності на усі торгівельні марки ПП "Ескулаб", які є основним його активом. Вказаний договір, на переконання позивача, містить очевидні ознаки недійсності та порушує корпоративні права та інтереси позивача.
Зокрема, підставами недійсності Договору №1/ТМЕС ОСОБА_2 зазначає такі обставини:
1) оспорюваний договір передбачає відчуження торговельних марок належних ПП "Ескулаб", загальна вартість яких становить 21 002 200,00 грн., а відтак згоду на його укладення відповідно до підпункту "м" пункту 13.3, підпункту 13.27.9 пункту 13.27 Статуту та статті 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" мають надавати загальні збори учасників.
2) договір № 1/ТМЕС укладено нелегітимним складом дирекції ПП "Ескулаб", оскільки Міністерством юстиції України задоволено скаргу позивача та скасовано реєстраційні дії щодо зміни дирекції ПП "Ескулаб" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14 листопада 2024 року за №1004151070059022291.
3) ОСОБА_6 , укладаючи оспорюваний договір діяв недобросовісно, адже Договір №1/ТМЕС укладено між пов`язаною особою ТОВ "Метрика", директором якого є сам ОСОБА_6 та якому достовірно відомо про факт скасування реєстраційної дії від 14 листопада 2024 року за №1004151070059022291.
Разом із позовною заявою ОСОБА_2 подав до місцевого господарського суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову (вх. №1390/25 від 03 квітня 2025 року), в якій заявник просив:
1) заборонити ПП "Ескулаб" до набрання законної сили рішенням суду у даній справі вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну та/або припинення будь-яких прав на знаки для товарів і послуг торговельні марки, в тому числі (але не виключно) розпоряджатися будь-яким чином та у будь-якій спосіб, передавати повністю або частково право власності та/або майнові права інтелектуальної власності на торговельні марки за вказаними свідоцтвами, укладати з будь-якими особами ліцензійні та будь-які інші правочини щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності на торговельні марки, заборони передавати права та відмовлятися від прав щодо:
- торговельної марки "ЕСКУЛАБ" аналізи (дата реєстрації знаку: 26 жовтня 2020 року, порядковий номер заявки m201830092, дата подання заявки: 20 грудня 2018 року, очікувана дата закінчення строку дії реєстрації: 20 грудня 2028 року, індекс Ніццької класифікації: Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №285337 від 26.20.2020);
- торговельної марки "ESCULAB" (дата реєстрації знаку: 05 лютого 2025 року, порядковий номер заявки m202311519, дата подання заявки: 03 липня 2023 року, індекси Ніццької класифікації: Кл.35, Кл.36, Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №358456 від 05 лютого 2025 року);
- торговельної марки "ЕСКУЛАБ" (дата реєстрації знаку: 05 лютого 2025 року, порядковий номер заявки m202311334, дата подання заявки: 29 червня 2023 року, індекси Ніццької класифікації: Кл.35, Кл.36, Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №358447 від 05 лютого 2025 року);
- торговельної марки "Діагностичний центр е" (дата реєстрації знаку: 10 жовтня 2017 року, порядковий номер заявки m201607266, дата подання заявки: 05 квітня 2016 року, індекс Ніццької класифікації: Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №232754 від 10 жовтня 2017 року);
- торговельної марки "+ЕСКУЛАБ" (дата реєстрації знаку: 10 жовтня 2017 року, порядковий номер заявки m201607265 дата подання заявки: 05 квітня 2016 року, індекс Ніццької класифікації: Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №232753 від 10 жовтня 2017 року);
- торговельної марки "е-club" (дата реєстрації знаку: 03 березня 2020 року, порядковий номер заявки m202004507, дата подання заявки: 03 березня 2020 року, індекс Ніццької класифікації: Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №315665 від 02 березня 2022 року), або відмовлятися від цих торговельних марок повністю або частково до набрання рішенням у справі законної сили.
2) заборонити Державній організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" (надалі УКРНОІВІ) до набрання законної сили рішенням суду у даній справі вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки щодо передачі ПП "Ескулаб" третім особам повністю або частково права власності (користування) на наступні торговельні марки:
- торговельної марки "ЕСКУЛАБ аналізи" (дата реєстрації знаку: 26 жовтня 2020 року, порядковий номер заявки m201830092, дата подання заявки: 20 грудня 2018 року, очікувана дата закінчення строку дії реєстрації: 20 грудня 2028 року, індекс Ніццької класифікації: Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №285337 від 26.20.2020);
- торговельної марки "ESCULAB" (дата реєстрації знаку: 05 лютого 2025 року, порядковий номер заявки m202311519, дата подання заявки: 03 липня 2023 року, індекси Ніццької класифікації: Кл.35, Кл.36, Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №358456 від 05 лютого 2025 року);
- торговельної марки "ЕСКУЛАБ" (дата реєстрації знаку: 05 лютого 2025 року, порядковий номер заявки m202311334, дата подання заявки: 29 червня 2023 року, індекси Ніццької класифікації: Кл.35, Кл.36, Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №358447 від 05 лютого 2025 року);
- торговельної марки "Діагностичний центр е" (дата реєстрації знаку: 10 жовтня 2017 року, порядковий номер заявки m201607266, дата подання заявки: 05 квітня 2016 року, індекс Ніццької класифікації: Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №232754 від 10 жовтня 2017 року);
- торговельної марки + ЕСКУЛАБ (дата реєстрації знаку: 10 жовтня 2017 року, порядковий номер заявки m201607265 дата подання заявки: 05 квітня 2016 року, індекс Ніццької класифікації: Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №232753 від 10 жовтня 2017 року);
- торговельної марки "е-club" (дата реєстрації знаку: 03 березня 2020 року, порядковий номер заявки m202004507, дата подання заявки: 03 березня 2020 року, індекс Ніццької класифікації: Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №315665 від 02 березня 2022 року), або щодо надавання дозволів (видачі ліцензій) будь-які особі на їх використання, або припинення їх дії у зв`язку із повною або частковою відмовою власника зазначених свідоцтв до набрання рішенням у справі законної сили або стосовно припинення дії зазначених свідоцтв України на торговельні марки за заявою власника про відмову від свідоцтв повністю чи частково, а також здійснювати пов`язані з цим публікації в офіційному електронному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності.
3) заборонити ТОВ "Метрика", а також іншим особам використовувати наступні торговельні марки:
- торговельної марки "ЕСКУЛАБ аналізи" (дата реєстрації знаку: 26 жовтня 2020 року, порядковий номер заявки m201830092, дата подання заявки: 20 грудня 2018 року, очікувана дата закінчення строку дії реєстрації: 20 грудня 2028 року, індекс Ніццької класифікації: Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №285337 від 26.20.2020);
- торговельної марки "ESCULAB" (дата реєстрації знаку: 05 лютого 2025 року, порядковий номер заявки m202311519, дата подання заявки: 03 липня 2023 року, індекси Ніццької класифікації: Кл.35, Кл.36, Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №358456 від 05 лютого 2025 року);
- торговельної марки "ЕСКУЛАБ" (дата реєстрації знаку: 05 лютого 2025 року, порядковий номер заявки m202311334, дата подання заявки: 29 червня 2023 року, індекси Ніццької класифікації: Кл.35, Кл.36, Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №358447 від 05 лютого 2025 року);
- торговельної марки "Діагностичний центр е" (дата реєстрації знаку: 10 жовтня 2017 року, порядковий номер заявки m201607266, дата подання заявки: 05 квітня 2016 року, індекс Ніццької класифікації: Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №232754 від 10 жовтня 2017 року);
- торговельної марки "+ ЕСКУЛАБ" (дата реєстрації знаку: 10 жовтня 2017 року, порядковий номер заявки m201607265 дата подання заявки: 05  квітня 2016 року, індекс Ніццької класифікації: Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №232753 від 10 жовтня 2017 року);
- торговельної марки "е-club" (дата реєстрації знаку: 03 березня 2020 року, порядковий номер заявки m202004507, дата подання заявки: 03 березня 2020 року, індекс Ніццької класифікації: Кл.44, Свідоцтво України на торговельну марку №315665 від 02 березня 2022 року), при наданні послуг чи продажу товарів, маркованих (під брендом) цими торговельними марками, при рекламуванні (у тому числі в мережі Інтернет) товарів та послуг, маркованих цими торговельними марками до набрання рішенням у справі законної сили.
Заяву про вжиття заходів до забезпечення позову ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що на підставі Договору №1/ТМЕС, який є предметом оскарження, відповідачі вчиняють активні дії щодо перереєстрації права власності на торговельні марки з ПП "Ескулаб" на ТОВ "Метрика". Зокрема, з листів УКРНОІВІ прослідковується те, що ПП "Ескулаб" надав вказаній організації листи про відкликання заявок на реєстрацію частини торговельних марок ("ESCULAB", "ЕСКУЛАБ") та надав згоду на реєстрацію цих торговельних марок за іншою юридичною особою. Крім цього, УКРНОІВІ подано заяви про опублікування в офіційному бюлетені "Промислова власність" та внесення до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки відомостей про передачу виключних майнових прав інтелектуальної власності, а також сплачено збір за перереєстрацію права власності на торгівельні марки.
Як зазначає позивач, якщо відбудеться реєстрація торговельних марок, які належать ПП "Ескулаб" за ТОВ "Метрика", він буде позбавлений можливості ефективно захистити та поновити свої права в межах даної справи. У разі завершення процедури відчуження спірних торговельних марок на користь ТОВ "Метрика", виконання можливого рішення суду в даній справі та повернення назад у власність підприємства торговельних марок буде утруднено, або унеможливлено, через виникнення суб`єктивних прав в ТОВ "Метрика" на ці об`єкти цивільно-правового обороту і, як наслідок, необхідність для позивача за їх захистом звертатися з іншими позовами за участі таких суб`єктів.
Заявник також стверджує, що незважаючи на те, що згідно із пунктом 4.1 Договору № 1/ТМЕС права інтелектуальної власності переходять до ТОВ "Метрика" після їх державної реєстрації, останнє, якому відмовлено у видачі ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики, уже станом на зараз (до такої реєстрації) використовує торговельні марки "ЕСКУЛАБ" в своїй діяльності. А тому, надаючи медичні послуги населенню (споживачам) під торговельною маркою "ЕСКУЛАБ", за відсутності відповідної ліцензії та правової підстави, ТОВ "Метрика" вводить їх в оману та дискредитує бренд "ЕСКУЛАБ".
Розглянувши подану заяву про вжиття заходів до забезпечення позову (вх. №1390/25 від 03 квітня 2025 року), місцевий господарський суд дійшов висновку про її часткове задоволення, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.
Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.
Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. При розгляді заяви про вжиття заходів до забезпечення позову суд не досліджує та не вирішує спір по суті.
Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №910/19256/16, від 14 травня 2018 року у справі №910/20479/17, від 14 червня 2018 року у справі №916/10/18, від 23 червня 2018 року у справі №916/2026/17, від 16 серпня 2018 року у справі №910/5916/18, від 11 вересня 2018 року у справі №922/1605/18, від 14 січня 2019 року у справі №909/526/18, від 21 січня 2019 року у справі №916/1278/18, від 25 січня 2019 року у справі №925/288/17, від 26 вересня 2019 року у справі №904/1417/19 тощо.
Метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Кюблер проти Німеччини").
Правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України у контексті мети та сутності забезпечення позову викладені, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі №754/5683/22, у постановах Верховного Суду від 08 липня 2024 року у справі №910/1686/24, від 26 серпня 2024 року у справі №922/1454/24 тощо.
Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Перелік заходів забезпечення позову наведено у статті 137 ГПК України, згідно із пунктами 2 та 4 частини першої якої позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії, а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17).
Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення ефективного судового захисту порушених чи оспорюваних прав позивача та у подальшому виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення ефективного судового захисту та гарантії виконання майбутнього судового рішення.
Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Співмірність передбачає співвіднесення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі №910/1200/20.
Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.
За змістом статті 136 ГПК України обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Близькі за змістом висновки, викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21 січня 2019 року у справі №902/483/18, від 28 серпня 2019 року у справі №910/4491/19, від 12 травня 2020 року у справі №910/14149/19, від 13 січня 2020 року у справі №922/2163/17.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Тим часом, обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.
Суд виходить з того, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову на забезпечення якого подана відповідна заява, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акта постановленого саме у цій справі. Оскільки метою вжиття заходів до забезпечення позову є запобігання утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, у якій було подано позов в разі його задоволення, а не будь-якого рішення, ухваленого судом у іншій справі.
З наведеного слідує, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову за заявами у справах, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у логічно-послідовній залежності від предмета та підстав позову, правового обґрунтування вимог кожного конкретного господарського спору, видам забезпечення, доводам і аргументам сторін.
Апеляційним господарським судом встановлено, що спір у справі №914/1077/25 виник з приводу торговельних марок "ЕСКУЛАБ аналізи", "ESCULAB", "ЕСКУЛАБ", "Діагностичний центр е", "+ ЕСКУЛАБ" та "е-club", які перебували у власності ПП "Ескулаб" та на підставі Договору №1/ТМЕС було відчужено на користь ТОВ "Метрика". Предметом позову виступають вимоги про недійсність цього Договору.
Позов в даній справі подано ОСОБА_2 , котрий згідно з Витягом з ЄДР №124578360219 від 26 березня 2025 року є учасником та кінцевим бенефіціарним власником ПП "Ескулаб" із часткою статутного капіталу в розмірі 43%.
Позовні вимоги мотивовані тим, що спірний Договір №1/ТМЕС було укладено від імені ПП "Ескулаб" (1) нелегітимним складом дирекції в особі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та з перевищенням наданих повноважень дирекції як органу управління підприємства; (2) за відсутності рішення загальних зборів учасників ПП "Ескулаб" про укладення такого договору; (3) Договір №1/ТМЕС укладено між пов`язаними особами. Укладенням оскаржуваного договору порушуються корпоративні права ОСОБА_2 на управління підприємством та отримання прибутку від його діяльності, в т.ч. на отримання вартості частки у разі виходу з підприємства, оскільки торговельні марки є брендом та основним активом ПП "Ескулаб" при наданні медичних послуг і їх відчуження фактично призводить до припинення його господарської діяльності.
Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу (така правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі №922/2928/17 та від 05 серпня 2019 року у справі №922/599/19).
Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову.
Згідно з частиною 11 статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі №914/970/18 та від 10 листопада 2020 року у справі №910/1200/20).
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд апеляційної інстанції враховує сталу та актуальну практику Верховного Суду, відповідно до якої законодавством на заявника покладено обов`язок обґрунтування підстав, які можуть утруднити чи унеможливити виконання судового рішення у разі задоволення позову. Близька за змістом правова позиція визначена у постановах Верховного Суду від 08 липня 2024 року у справі №916/143/24, від 04 жовтня 2024 року у справі №913/289/24.
З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову, зокрема, щодо заявлених в цій справі вимог.
При розгляді заяви про забезпечення позову Господарський суд Львівської області зауважив про обізнаність із системно впровадженою позицією Верховного Суду, що договори, укладені посадовою особою (виконавчим органом) господарського товариства без передбаченої статутом згоди загальних зборів, не порушують прав та інтересів учасників такого товариства, а тому останні не вправі оскаржувати ці договори. Разом з тим, наведена правова позиція згідно практики цього ж Суду не є абсолютною та передбачає наявність виняткових обставин для застосування принципу "проникнення за корпоративну завісу". Місцевий господарський суд зауважив, що в позовній заяві ОСОБА_2 наголошує на існуванні цих обставин та необхідності застосування даного принципу, наводячи при цьому відповідні мотиви (наявність тривалого корпоративного конфлікту між учасниками ПП "Ескулаб", неможливість відновлення в реєстрі легітимного складу дирекції підприємства, фактичне припинення діяльності ПП "Ескулаб" у зв`язку із відчуженням торговельних марок, під брендом яких надавалися медичні послуги, тощо) та надаючи докази на їх підтвердження.
Аналізуючи дану позицію суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає, що на стадії розгляду заяви про забезпечення позову, судом не здійснюється розгляд спору по суті, тобто суд не вправі робити висновки ні щодо порушених/непорушених прав позивача, ані щодо інших підстав /обставин/, якими той обгрунтовує позовні вимоги. 
Надаючи оцінку доводам позивача, суд першої інстанції доречно зазначив, що оскаржуваний Договір №1/ТМЕС за своїм правовим характером є консенсуальним, тобто укладеним з моменту досягнення сторонами згоди щодо всіх його істотних умов. Разом з тим, ТОВ "Метрика" набуває право власності на торговельні марки, що виступають об`єктом передачі за цим Договором не з моменту його укладення та не з моменту їх передачі ПП "Ескулаб".
Так, відповідно до пункту 4.1 Договору № 1/ТМЕС до набувача переходять майнові права інтелектуальної власності на торговельні марки з моменту державної реєстрації їх переходу від власника до набувача у порядку визначеному чинним законодавством України або міжнародними нормами у сфері інтелектуальної власності.
Такий порядок визначено, зокрема, Інструкцією про надання, розгляд, публікацію та внесення до реєстрів відомостей про передачу права власності на знак для товарів і послуг та видачу ліцензії на використання знака (міжнародного знака) для товарів і послуг, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 серпня 2001 року за №718/5909 (надалі Інструкція).
За змістом пункту 2.1 Інструкції для публікації в бюлетені та внесення до реєстру відомостей про передачу права власності на знак та надання дозволу (видачу ліцензії) на використання знака до Державної служби подаються такі документи:
- заява про публікацію та внесення до реєстру відомостей;
- договір або нотаріально засвідчений витяг з нього в трьох примірниках;
- документ про сплату збору за опублікування відомостей;
- довіреність, оформлену з дотримання вимог чинного законодавства, якщо документи від імені сторони договору подає представник у справах інтелектуальної власності (патентний повірений) або інша довірена особа;
- довіреність на ім`я представника у справах інтелектуальної власності (патентного повіреного), оформлену з дотриманням вимог чинного законодавства, від правонаступника власника свідоцтва, якщо він є іноземною особою або особою без громадянства, яка проживає чи має постійне місцезнаходження поза межами України.
Державна служба, зокрема, протягом двох місяців від дати надходження до неї заяви та правильно оформлених документів приймає рішення про публікацію та готує відомості для публікації в бюлетені та вносить відомості до реєстру договорів (пункт 3.2 Інструкції).
Таким чином, з наведеного судами вбачається, що ТОВ "Метрика" набуде права власності на торговельні марки ПП "Ескулаб", які виступають об`єктом відчуження за Договором №1/ТМЕС протягом двох місяців від дати подання УКРНОІВІ, який згідно Розпорядження КМУ №943 від 28 жовтня 2022 року здійснює повноваження Національного органу інтелектуальної власності, заяви про публікацію та внесення до реєстру відомостей та всіх доданих до неї документів.
Місцевий господарський суд правильно вказав, що набуття ТОВ "Метрика" права власності на торговельні марки "ЕСКУЛАБ аналізи", "ESCULAB", "ЕСКУЛАБ", "Діагностичний центр е", "+ ЕСКУЛАБ" та "е-club" істотно вплине на можливість справедливого та ефективного захисту прав позивача в межах розгляду справи №914/1077/25. Зокрема, факт такого набуття зробить неефективною позовну вимогу позивача про визнання недійсним Договору №1/ТМЕС без пред`явлення нових вимог про застосування наслідків його недійсності (вимог про скасування державної реєстрації відомостей внесених до реєстру), що слугуватиме самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 грудня 2023 року у справі №922/872/22).
В той же час, з огляду на неможливість одночасної зміни предмету та підстав позову, ОСОБА_2 буде позбавлений можливості заявити вимогу про застосування наслідків недійсності Договору №1/ТМЕС в межах розгляду справи №914/1077/25.
Долученими до заяви про забезпечення позову доказами підтверджується та обставина, що 19 лютого 2025 року ТОВ "Метрика" звернулося до УКРНОІВІ із заявою (вх. №8065/2025) про внесення змін до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомостей про передачу права власності на всі торговельні марки від ПП "Ескулаб" до ТОВ "Метрика".
До заяви від 19 лютого 2025 року товариством додано оскаржуваний Договір №1/ТМЕС в трьох примірниках, а також платіжні доручення про сплату збору за опублікування відомостей (платіжні доручення від 17.02.20205 за номерами 1328, 1329, 1330, 1331, 1332 та 1333).
Крім цього, ПП «Ескулаб» надало УКРНОІВІ листи від 31 січня 2025 року:
- про надання безвідкличної згоди на використання ТОВ "Метрика" торговельних марок №m202501543 та №m202501545;
- про відмову від прав на заявку про видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг №m202311519, №m202311334, №m202501542 та №m202004509.
Відтак, з наведеного судами вбачається, що ПП "Ескулаб" та ТОВ "Метрика" вчинили всі залежні від них дії для зміни власника торговельних марок, що виступають об`єктом відчуження за Договором №1/ТМЕС, що не заперечено представником відповідача в судовому засіданні.
З урахуванням викладеного місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі дійшов правильного висновку про те, що заява позивача в частині наведення обставин, що слугують підставою для необхідності вжиття заходів до забезпечення позову є обґрунтованою та документально доведеною. Невжиття судом відповідних заходів може призвести до порушення вимог щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача в межах розгляду даної справи.
В листі №1189/2802-04-2025 від 19 лютого 2025 року УКРНОІВІ повідомила Дядюшко С.В., що підставою для вжиття заходів запобігання вчиненню будь-яких реєстраційних дій щодо об`єктів права інтелектуальної власності, які належать ПП "Ескулаб" може бути виключно судове рішення.
З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в частині заборони УКРНОІВІ до набрання законної сили рішенням суду у даній справі вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки щодо передачі ПП "Ескулаб" третім особам повністю або частково права власності (користування) на торговельні марки, які виступають об`єктом відчуження за Договором №1/ТМЕС.
Вказаний захід забезпечення позову, на переконання судів обох інстанцій, є пропорційним предмету позову у справі №914/1077/25, запроваджує законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для розгляду судом позову по суті за звичайною процедурою, а в разі задоволення позову сприятиме ефективному захисту прав позивача в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.
В свою чергу, суд першої інстанції правильно виснував, що не підлягає задоволенню заява про забезпечення позову в частині заборони ПП "Ескулаб" до набрання законної сили рішенням суду у даній справі вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну та/або припинення будь-яких прав на знаки для товарів і послуг торговельні марки, які є предметом Договору №1/ТМЕС, оскільки доданими до неї доказами підтверджується та обставина, що всі залежні від нього дії, які спрямовані на зміну та/або припинення прав, вказане підприємство вже вчинило. Відтак, даний захід забезпечення позову не захистить порушених, на думку позивача, прав.
Не підлягає задоволенню також заява в частині вимог про заборону ТОВ "Метрика", а також іншим особам використовувати спірні торговельні марки при наданні послуг чи продажу товарів, маркованих (під брендом) цими торговельними марками, при рекламуванні (у тому числі в мережі Інтернет) товарів та послуг, маркованих цими торговельними марками до набрання рішенням у справі законної сили. Такий захід забезпечення не є пропорційним (адекватним) предмету позову у справі №914/1077/25 і невжиття судом цього заходу не призводить до неможливості захисту порушених прав позивача в межах одного провадження.
Щодо доводів апелянта про "зловживання правом" та відсутність порушення інтересів позивача, колегія суддів зазначає наступне.
Доводи апелянта про те, що ухвала про забезпечення позову ґрунтується на фактах, які "містять ознаки зловживання правом" та "використання права на зло" є необґрунтованими та не підтверджені жодними належними доказами.
Апелянт помилково ототожнює поняття корпоративного інтересу з правами на інтелектуальну власність, і на цій підставі стверджує, що інтереси позивача не порушені лише тому, що він одночасно є учасником компанії, яка отримала спірні торговельні марки. Така позиція суперечить правовій природі інституту забезпечення позову, а також закріпленій у процесуальному законодавстві меті його застосування, а саме запобіганню утрудненню або унеможливленню виконання рішення суду в разі задоволення позову (статті 136, 137 ГПК України).
Позивач не є власником торговельної марки, а є учасником ПП "Ескулаб", і саме у межах цього підприємства він має права на управління, прибуток та частку в статутному капіталі, а торговельні марки становлять основний актив цього підприємства.
Крім того, доводи про те, що передача торговельних марок відбулася між "пов`язаними" структурами, не виключають можливості порушення прав позивача, оцінка чому буде надана при розгляді спору по суті.
Обставини, наведені в заяві про забезпечення позову, були підтверджені належними доказами (листи УКРНОІВІ, платіжні доручення, копії заяв), що вказує на реальність загрози перереєстрації ТМ і, як наслідок, унеможливлення виконання в майбутньому судового рішення, що повністю узгоджується з практикою ВС (зокрема, постанови від 06 грудня 2023 року у справі №922/872/22, від 08 липня 2024 року у справі №910/1686/24).
Таким чином, оскільки апелянт не надав переконливих доказів, які б спростовували обґрунтованість застосування заходів забезпечення позову, його доводи є помилковими.
Твердження апелянта, що позивач сам перешкоджає господарській діяльності ПП "Ескулаб" та діє "на шкоду" останньому, не є предметом доказування при розгляді заяви про забезпечення позову та не є предметом дослідження при розгляді даного спору по суті, оскільки обставина, яка підлягає дослідженню є правомірність/неправомірність відчуження активу, який є об`єктом колективної власності (ТМ ПП "Ескулаб").
Щодо доводів про "нерозумність" та "неадекватність" заходів забезпечення позову, то ці доводи спростовуються безпосередньо природою спірного активу та механізмом його правового обігу, про що зазначав суд першої інстанції. Завершення процедури перереєстрації ТМ на ТОВ "Метрика" призведе до того, що позивач буде позбавлений можливості ефективного захисту своїх прав в межах даної справи, оскільки для повернення активів доведеться ініціювати окреме провадження; відчуження ТМ стане юридично завершеним, із внесенням змін до державного реєстру, що істотно ускладнить або унеможливить повернення активу до підприємства; утвориться ситуація правової невизначеності щодо власника ТМ.
Також колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції врахував принцип співмірності, залишивши заяву про забезпечення позову частково без задоволення – зокрема, не застосувавши заходів щодо заборони використання ТМ та втручання у діяльність відповідача. Це свідчить про належне врахування балансу інтересів усіх сторін, про що прямо йдеться у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.
У справі №914/1077/25 застосований захід забезпечення позову не впливає на господарську діяльність відповідача загалом, а виключно тимчасово зупиняє процедуру державної перереєстрації права власності на торговельні марки, які є об`єктом оскаржуваного договору. Такий захід є пропорційним та адекватним до предмету спору і направлений виключно на запобігання унеможливленню виконання майбутнього рішення суду, якщо позов буде задоволено, а тому безпідставними є доводи скаржник про втручання в права відповідача.
Посилання ж на те, що позов є безпідставний не є предметом розгляду у межах забезпечення позову. Оцінка обґрунтованості вимог позивача відбувається виключно при розгляді справи по суті.
Помилковими є твердження скаржника про те, що позивач приховав інформацію про свою участь у ТОВ "Метрика", оскільки така інформація не впливає на оцінку законності застосування заходу забезпечення позову.
Таким чином, апелянт фактично не спростував наявності реального ризику порушення прав позивача та ускладнення виконання майбутнього судового рішення (у разі задоволення позову), а його доводи зводяться до неконкретизованих оціночних тверджень щодо поведінки позивача, які не мають належного процесуального значення.
За наведеного, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.
Відповідно до статті 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.
В силу приписів статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не підтверджуються встановленими обставинами справи, а тому не беруться судом апеляційної інстанції до уваги.
Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, ухвалу Господарського суду Львівської області від 07 квітня 2025 року у справі №914/1077/25 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр Метрика" - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                              
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр Метрика" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 07 квітня 2025 року у справі №914/1077/25 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Львівської області від 07 квітня 2025 року у справі №914/1077/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Матеріали оскарження ухвали у справі №914/1077/25 повернути до Господарського суду Львівської області.

Повний текст постанови складений "25" липня 2025 р.

Головуючий  суддя                                                                      Бучинська Г.Б. 

Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.  

Суддя                                                                                              Василишин А.Р.