У х в а л а
30 червня 2025 року
м. Київ
Справа № 522/4112/24
Провадження № 61-7232ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (далі - скаржник), інтереси якого представляє адвокат Демарчук Наталя Олександрівна (далі - адвокат),
на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 11 листопада 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 6 травня 2025 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до скаржника, Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - ВДВС у місті Одесі) про стягнення коштів і
в с т а н о в и в:
1.           У березні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути зі скаржника 99 675,45 грн, стягнутих за виконавчим написом № 8702 від 11 вересня 2017 року, та стягнути з ВДВС у місті Одесі 16 474,06 грн виконавчого збору.
2.           11 листопада 2024 року Приморський районний суд м. Одеси ухвалив рішення, згідно з яким задовольнив позов; крім того, стягнув зі скаржника та ВДВС у місті Одесі по 1 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
3.           6 травня 2025 року Одеський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою скасував рішення суду першої інстанції у частині стягнення з ВДВС у місті Одесі 1 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та залишив без змін іншу частину рішення суду першої інстанції.
4.           6 червня 2025 року адвокат в інтересах скаржника подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просила скасувати зазначені судові рішення в частині стягнення зі скаржника на користь позивача коштів, стягнутих за виконавчим написом № 8702 від 11 вересня 2017 року, та витрат на професійну правничу допомогу й ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.
5.           Верховний Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
5.1.       Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).
5.2.       Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: (а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; (б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; (в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; (г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
5.3.       Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
5.4.       Предметом позову є стягнення коштів. Ціна позову становить 116 149,51 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (757 000 грн = 250 х 3 028,00 грн такого мінімуму, встановленого у статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»).
5.5.       Скаржник не обґрунтував ні те, що його касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, ні те, що він позбавлений можливості спростувати під час розгляду якоїсь іншої справи обставини, встановлені в оскаржених судових рішеннях у справі № 522/4112/24, ні те, що остання становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для самого скаржника. Інакше кажучи, відсутнє обґрунтування випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
5.6.       Скаржник отримав доступ до судів першої й апеляційної інстанцій і мав можливість навести аргументи та докази на проти позову. Право касаційного оскарження згідно з процесуальним законом обмежене. Це обмеження спрямоване на забезпечення виконання Верховним Судом завдання із забезпечення сталості та єдності судової практики у порядку та спосіб, визначені таким законом (частина перша статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Зазначена мета є легітимною.
6.           Оскаржені судові рішення за загальним правилом у касаційному порядку переглянути не можна. Передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків немає. За таких умов обмеження на подання касаційної скарги є пропорційними вказаній легітимній меті та не порушують сутність права скаржника на доступ до суду.
Керуючись статтями 260, 261, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1.           Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 11 листопада 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 6 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення коштів.
2.           Копію ухвали надіслати особі, яка подала цю скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді 	 	Д. А. Гудима	
 	 	Є. В. Краснощоков	
 	 	П. І. Пархоменко