УХВАЛА
 
26 червня 2025 року 
м. Київ
 
справа № 417/243/15
провадження № 61-7510ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,
 
розглянув касаційні скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат  Гурська Анастасія Сергіївна, на постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 21 травня 2025 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом 
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
 
Заочним рішенням Марківського районного суду Луганської області від 20 травня 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість 
за кредитом у сумі 1 743 818,82 грн.
 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2025 року заочне рішення Марківського районного суду Луганської області від 20 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення.
 
Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
за кредитним договором задоволено частково.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість 
за кредитним договором від 03 квітня 2007 року № DN80FJ00000055, яка виникла станом на 02 грудня 2014 року в сумі 35 469,71 доларів США, що еквівалентно 
535 592,62 грн.
 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
16 червня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк», засобами поштового зв`язку, звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2025 року у цій справі, у якій представник заявника, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2025 року 
в частині відмови в задоволенні позовних вимог і залишити в силі заочне рішення Марківського районного суду Луганської області від 20 травня 2015 року.
 
19 червня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат  Гурська А. С., засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2025 року 
у цій справі, у якій представник заявниці, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2025 року в частині стягнення заборгованості 
і в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в їх задоволенні, а в іншій частині оскаржувану постанову залишити без змін.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» вказує пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
 
Підставою касаційного оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат  
Гурська А. С.,  вказує пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
 
З огляду на зазначене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
 
Витребувати із Покровського районного суду Дніпропетровської області справу 
№ 417/243/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційних скарг та доданих до них документів, роз`яснити їм право подати відзиви на касаційні скарги, які за формою і змістом мають відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                            В. В. Сердюк

                                                                                     С. О. Карпенко

                                                                                     І. М. Фаловська