ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/11142/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,      
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу     ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2025 ( суддя Чернова Ж.М.) в адміністративній справі №280/11142/24 за позовом   ОСОБА_1   до  Військової частини НОМЕР_1    про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами визнати протиправними дії посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування зниженого розміру додаткової винагороди позивачу за період з 01.03.2023 до 17.01.2024 за час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно.
Просив зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу різницю між додатковою винагородою у розмірі 100000 грн та 30000 грн за період з 01.03.2023 до 17.01.2024 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що судом першої інстанції невірно надано оцінку доказам, що підтверджують факт безпосередньої участі позивача у бойових діях або його залучення до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у районах проведення воєнних (бойових) дій у період з 01.03.2023 до 17.01.2024.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Апеляційним переглядом справи встановлено, ОСОБА_1 з 21.03.2022    проходить військову службу у бойових підрозділах та підрозділах забезпечення військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремий батальйон територіальної оборони НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сил територіальної оборони Збройних Сил України (надалі - НОМЕР_2 батальйон НОМЕР_3 бригади), яка була підпорядкована військовій частині НОМЕР_4 ( НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сил територіальної оборони Збройних Сил України (надалі - НОМЕР_3 бригада).
Відповідно до бойового розпорядження вищого керівництва, а саме командира НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони від 19.01.2023 №58дск, НОМЕР_2 батальйону ТРО наказано прибути в район АДРЕСА_1 для переходу в оперативне підпорядкування НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони та зайняти бойові позиції. 
Згідно з бойовим розпорядженням командира НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони від 22.01.2023 №69дск, відповідно до головного завдання НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони – кругової оборони АДРЕСА_1 , НОМЕР_2 батальйону ТРО наказано зайняти район оборони у АДРЕСА_1 та частини прилеглих населених пунктів,    обладнати позиції для ведення можливого оборонного бою та протиповітряної оборони.
У подальшому фактично зона відповідальності НОМЕР_2 батальйону ТРО суттєво не змінювалась, а особовий склад батальйону продовжує перебувати у АДРЕСА_1 та прилеглих населених пунктах, виконувати завдання на лінії бойового зіткнення.
Згідно бойового наказу командира НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони від 14.01.2023 №180дск, НОМЕР_2 батальйон 18.01.2024 передислоковано до Донецької області.
Позивач стверджує, що все м. Херсон та прилеглі території (навколишні села та інші населені пункти) з моменту деокупації та до теперішнього часу перебувають під артилерійськими та мінометними обстрілами, а серед особового складу є поранення та факти загибелі військовослужбовців НОМЕР_2 батальйону НОМЕР_3 бригади. Починаючи з лютого 2023 року військовослужбовці НОМЕР_2 батальйону НОМЕР_3 бригади фактично виконують бойові завдання на островах Великий Потьомкін та Круглик відповідно до бойових розпоряджень командира НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони так і командира НОМЕР_2 батальйону НОМЕР_3 бригади, а інші підрозділи НОМЕР_2 батальйону НОМЕР_3 бригади фактично виконують завдання зі всебічного забезпечення.
Відповідно до довідки про грошове забезпечення позивача виплата додаткової грошової винагороди за період з 01.03.2023 до 17.01.2024 проводилася у наступних розмірах: березень 2023 року – 71428,57 грн, квітень 2023 року – 17857,14 грн, травень 2023 року – 1000,00 грн, червень 2023 року – 10645,16 грн, липень 2023 року – 30000,00 грн, серпень 2023 року – 126021,51 грн, вересень 2023 року – 24193,55 грн, жовтень 2023 року – 0,00 грн, листопад 2023 року – 0,00 грн.
Не погоджуючись з розміром виплаченої додаткової винагороди, позивач звернувся до суду   з відповідним позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції вказав, що сам по собі факт несення позивачем військової служби на території м. Херсон Херсонської міської територіальної громади під час дії воєнного стану у період з 01 березня 2023 року по 17 січня 2024 року не створює для відповідача обов`язку нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки підставою для її виплати є документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.  З огляду на встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав вважати, що відповідачем було порушено права позивача в частині виплати додаткової грошової винагороди.
Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до   ст.19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Вподальшому, на виконання   Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні»   та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв   постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої встановив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.  
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022 року.
Постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №217, від 22.03.2022 №350, від 01.04.2022 №400, від 01.07.2022 №754, від 07.07.2022 №793, від 27.09.2022 №1066, від 08.10.2022 №1146, від 20.01.2023 №43, від 09.08.2023 №836, від 15.09.2023 №1001, від 07.11.2023 №1162, від 30.01.2024 №103, від 12.04.2024 №419 до вказаної постанови були внесені зміни та доповнення.
Пунктами 1, 1-1, 1-2 Постанови №168 (в редакції від 20.01.2023 №43, чинної на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений   наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260.
Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 року №44   було внесено зміни до Порядку №260 від 07.06.2018 року, та доповнено останній розділом XXXIV   Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану (в редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин). Приписи розділу XXXIV Порядку №260 застосовуються з 01.02.2023 року.
Згідно п. 2 розділу XXXIV Порядку №260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з   постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168   Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану   виплачується в таких розмірах:
100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
-під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
-у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
-із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;
-у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;
-на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
-з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;
-з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;
-кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
-у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;
-з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
-50 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).
Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;
30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):
-у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);
-з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;
-із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.
Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.
Відповідно до п.п. 3 розділу XXXIV Порядку №260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.
Як вже зазначалось, відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони від 22.01.2023 №69дск, головним завданням НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони визначено кругову оборону АДРЕСА_1 , а НОМЕР_2 батальйону ТРО наказано зайняти район оборони у АДРЕСА_1 та частині прилеглих населених пунктів, та обладнати позиції для ведення можливого оборонного бою та протиповітряної оборони. Згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони від 15.02.2023 №190, НОМЕР_2 батальйону ТРО наказано: “КСП батальйонів першого ешелону оборони розміщуються на відстані 1,5 - 2 км від переднього краю оборони”. Розпорядженням командира НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони від 24.02.2023 №2052дск, визначено, відповідно до забезпечення якісної підготовки до оборони м. Херсон, всім батальйонам, зокрема і НОМЕР_2 батальйону ТРО, до 28.02.2023 завершити фортифікаційне обладнання позиції/ першої смуги оборони. Розпорядженням командира НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони від 31.08.2023 №1778дск, від 27.08.2023 №1763дск, від 26.08.2023 №1755дск, визначені завдання та заходи, командиру НОМЕР_2 батальйону ТРО з метою стійкої оборони підрозділів першого ешелону НОМЕР_3 обр ТРО.
Також, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 № 1391 від 15.01.2025 позивач у період з 12.05.2022 по 18.01.2023, з 01.02.2023 по 12.02.2023, з 15.02.2023 по 22.02.2023, з 23.02.2023 по 27.02.2023, з 23.05.2023 по 28.05.2023, з 18.01.2024 по 06.04.2024, з 06.08.2024 по 29.08.2024, з 08.12.2024 по 11.12.2024, з 14.12.2024 по 15.12.2024, з 21.12.2024 по 24.12.2024 брав    участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи в районах с.Щербаки Оріхівської міської громади Запорізької області; м. Херсон Херсонської міської громади Херсонської області; м.Багатир Великоновосілківської селищної громади, с.Новомихайлівка, с.Іллінка Мар`їнської міської громади Донецької області; м.Білопілля Білопільської міської громади Сумської обл.; с.Новохатське Комарської сільської громади Донецької області. 
Відповідно до довідки про грошове забезпечення позивача виплата додаткової грошової винагороди за період з 01.03.2023 до 17.01.2024 проводилася у наступних розмірах: березень 2023 року 71428,57 грн, квітень 2023 року 17857,14 грн, травень 2023 року 1000,00 грн, червень 2023 року 10645,16 грн, липень 2023 року 30000,00 грн, серпень 2023 року 126021,51 грн, вересень 2023 року 24193,55 грн, жовтень 2023 року 0,00 грн, листопад 2023 року 0,00 грн.
Щодо права позивача на додаткову винагороду  у розмірі до 100 000 грн за період з  01.03.2023 року по 17.01.2024 року, суд апеляційної інстанції зазначає, що таке право не є безумовним, а виникає у військовослужбовців виключно у разі, коли вони беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).
При цьому, райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються виключно рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України, що прямо встановлено відомчими нормативно-правовими актами, які визначали порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, зокрема Наказ №628, Порядок №36 та Особливості №726.
В свою чергу, у спірний період з 01 січня 2023 року воєнні (бойові) дії в Херсонському районі Херсонській області велися лише на території Олешківської міської територіальної громади, островах Забіч, Великий, Бакайський, Борщевий на території Білозерської селищної територіальної громади, островах Карантинний, Великий Потьомкін, Малий Потьомкін, Круглик на території Херсонської міської територіальної громади, що вбачається з наказів Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» за № 26 від 02.02.2023 року (із внесеними змінами на підставі наказів Головнокомандувача Збройних Сил України № 35 від 14.02.2023 року та №67 від 17.03.2023 року), № 52 від 01.03.2023 року (із внесеними змінами на підставі наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 68 від 17.03.2023 року), № 89 від 01.04.2023 року, № 111 від 01.05.2023 року, № 147 від 01.06.2023 року, № 183 від 01.07.2023 року, № 210 від 01.08.2023 року, № 247 від 01.09.2023 року, № 273 від 01.10.2023 року, № 301 від 01.11.2023 року, № 341 від 01.12.2023 року та № 2 від 01.01.2024 року.
В той же час, відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони від 19.01.2023 року №58дск, НОМЕР_2 батальйону ТРО наказано прибути в район АДРЕСА_1 для переходу в оперативне підпорядкування НОМЕР_3 бригади.
Відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони від 22.01.2023 року №69дск, 197 батальйону ТРО наказано зайняти район оборони у АДРЕСА_1 та частини прилеглих населених пунктів.
Таким чином, з 22 січня 2023 року позивач проходив службу на території м. Херсон, Херсонської міської територіальної громади, яка згідно з наказами Головнокомандувача Збройних Сил України, не включалась до районів ведення воєнних (бойових) дій.
Враховуючи, що у спірний період позивач проходив службу та виконував бойові розпорядження поза районами ведення воєнних (бойових) дій, визначених наказами Головнокомандувача Збройних Сил України, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку щодо відсутності у позивача на отримання збільшеної додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.
Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2025 в адміністративній справі №280/11142/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 24 червня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 30 червня 2025 року. 

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова