ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2025 року
м. Чернівці
справа № 727/5552/24
провадження 22-ц/822/255/25
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Половінкіної Н. Ю.
суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.
секретаря Скулеба А.І.
з участю представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» Пиріг Олени Вікторівни, представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» Пилип Володимира Марковича 

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 

відповідач Публічне акціонерне товариство «Український Інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» Караченцева Артема Юрійовича, Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко Марина Олександрівна 
апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» Караченцева Артема Юрійовича, в інтересах якого діє адвокат Пиріг Олена Вікторівна, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2024 року, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», в інтересах якого діє адвокат Пилип Володимир Маркович, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2024 року, ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 травня 2025 року, головуючий у першій інстанції Слободян Г.М.

ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Соник В.В., у лютому 2024 року звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. про визнання договору про надання споживчого кредиту таким, що припинений та іпотеки такою, що припинена.

Зазначала, що між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370, за яким Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» надано кредит в сумі 17000 доларів США з 03 серпня 2007 року по 02 серпня 2010 року із сплатою процентів в розмірі 12,5% річних.

На підставі додаткової угоди між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 від 22 лютого 2008 року №1 статтю 1 договору між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 викладено в редакції: банк збільшує кредитна споживчі цілі на 42400 доларів США, загальна заборгованість позичальника складає 59400 доларів США.

Також додатковою угодою між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 від 15 вересня 2008 року №2 пункт 1.3 договору між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 викладено в редакції: за користування кредитом клієнт вплачує банку відсотки в розмірі 14% річних від суми фактичної заборгованості за кредитом.

Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 вчинено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. 03 серпня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1087, за яким ОСОБА_1 передала в іпотеку будинковолодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31 січня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» в особі Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» заборгованість за кредитним договором №370 в сумі 87429 грн 84 коп., що становить 698826 грн 71 коп. 

Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» укладено договір про відступлення права вимоги від 17 липня 2019 року №17/07/19-1 за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 та договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. 03 серпня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за номером 1087.

За повідомленням Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» від 29 квітня 2021 року №29/04/21-1 було запропоновано провести реструктуризацію заборгованості за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370.

Після чого у травні 2021 року здійснила повне погашення боргу перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» надано довідку про відсутність заборгованості від 12 серпня 2021 року №12/08/21-4, за якою ОСОБА_1 станом на 12 серпня 2021 року повною мірою виконала зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» та Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» укладено договір 12 серпня 2021 року про розірвання договору про відступлення права вимоги від 17 липня 2019 року №17/07/19-1.

За витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек та витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого мана Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» є іпотекодержателем будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 та земельної ділянки.

Зверталась до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕССО» з заявою про звільнення майна, що було передано в іпотеку.

Просила визнати договір №370 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року між публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 , додаткову угоду № 1 від 22 лютого 2008 року до кредитної угоди № 370 від 03 серпня 2007 року, додаткову угоду №2 від 15 вересня 2008 року до договору про надання споживчого кредиту №370 від 03 серпня 2007 року таким що припинений.

Визнати такою, що припинена іпотеку за іпотечним договором від 03 серпня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Український Інноваційний банк», посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області та зареєстрований в реєстрі за №1087, договір про внесення змін та доповнень №2 від 28 квітня 2011 року до іпотечного договору, посвідченого 03 серпня 2007 року Хоменко М.О. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу за реєстровим № 3210.

Зняти заборону відчуження нерухомого майна житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження нерухомого майна за іпотечним договором від 03 серпня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Український Інноваційний банк», який посвідчений Хоменко М.О. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області та зареєстрований в реєстрі за № 1087, з врахуванням всіх змін та доповнень.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12 червня 2024 року залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Соник В.В., у вересні 2024 року доповнила позовні вимоги, звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Караченцева А.Ю., Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. про визнання договору про надання споживчого кредиту таким, що припинений та іпотеки такою, що припинена.

Просила визнати договір №370 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року між публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 , додаткову угоду № 1 від 22 лютого 2008 року до кредитної угоди № 370 від 03 серпня 2007 року, додаткову угоду №2 від 15 вересня 2008 року до договору про надання споживчого кредиту №370 від 03 серпня 2007 року таким що припинений.

Визнати такою, що припинена іпотеку за іпотечним договором від 03 серпня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Український Інноваційний банк», посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області та зареєстрований в реєстрі за №1087, договір про внесення змін та доповнень №2 від 28 квітня 2011 року до іпотечного договору, посвідченого 03 серпня 2007 року Хоменко М.О. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу за реєстровим № 3210.

Зняти заборону відчуження нерухомого майна житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження нерухомого майна за іпотечним договором від 03 серпня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Український Інноваційний банк», який посвідчений Хоменко М.О. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області та зареєстрований в реєстрі за № 1087, з врахуванням всіх змін та доповнень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23 травня 2024 року у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про передачу справи до господарського суду Луганської області за підсудністю відмовлено.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано договір №370 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року між публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 , додаткову угоду № 1 від 22 лютого 2008 року до кредитної угоди № 370 від 03 серпня 2007 року, додаткову угоду №2 від 15 вересня 2008 року до договору про надання споживчого кредиту №370 від 03 серпня 2007 року таким, що припинений.

Визнано такою, що припинена іпотеку за іпотечним договором від 03 серпня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Український Інноваційний банк», посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області та зареєстрований в реєстрі за №1087, договір про внесення змін та доповнень №2 від 28 квітня 2011 року до іпотечного договору, посвідченого 03 серпня 2007 року Хоменко М.О. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу за реєстровим № 3210.

Знято заборону відчуження нерухомого майна житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження нерухомого майна за іпотечним договором від 03 серпня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Український Інноваційний банк», який посвідчений Хоменко М.О. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області та зареєстрований в реєстрі за № 1087, з врахуванням всіх змін та доповнень.

Короткий зміст апеляційної скарги

Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», в інтересах якого діє адвокат Пилип В.М., в апеляційній скарзі просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 травня 2025 року та рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2024 року скасувати, справу передати за підсудністю до господарського суду Луганської області для розгляду в межах справи №913/266,20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія».

Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Караченцева А.Ю., в інтересах якого діє адвокат Пиріг О.В., в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовити.
Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги
Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», в інтересах якого діє адвокат Пилип В.М., зазначає, що ухвала Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23 травня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про передачу справи за підсудністю до господарського суду постановлена з порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Кодекс України з процедур банкрутства передбачає особливості розгляду справ про банкрутство та визначає склад учасників у цих справах (стаття 1 Кодексу України з процедур банкрутства). 

Стаття 7 Кодексу України з процедур банкрутства встановлює порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник, та визначає їх підсудність саме в межах справи про банкрутство, з метою акумулювання усіх позовних вимог за участю боржника, як сторони у такому спорі, в межах однієї справи. Закріплений у названій статті принцип концентрації в межах справи про банкрутство майнових спорів, стороною яких є боржник, є універсальним та не містить виключень залежно від суб`єктного складу сторін спору. Враховуючи строковість судових процедур у справі про банкрутство, в такий спосіб законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

За змістом частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України, при цьому склад учасників такого спору визначається відповідно до ГПК України.

Частина друга статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства містить спеціальне правило, яке прямо вирішує питання територіальної (виключної) підсудності спорів у справах про банкрутство. На відміну від ГПК України, в якому за критерій розгляду справи взято місцезнаходження суду або особи, КУзПБ встановлює самостійний універсальний критерій підсудності справ, стороною в яких є боржник: в межах справи про банкрутство.

Вважає, що позов ОСОБА_1 подано до неналежного відповідача, оскільки такої юридичної особи як Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація», код ЄДРПОУ 41146462 не існує.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юричиних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 41146462 зареєстровано юридичну особу з найменуванням «НЕССО».
Доказом погашення заборгованості за кредитним договором є довідка Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація», код ЄДРПОУ41146462 від 12 серпня 2021 року.

Проте, наявність заборгованості підтверджується листом Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» від 25 травня 2023 року № 296/16, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством Українська інноваційна компанія» складає 143 287 доларів США 64 центи.

За договором відступлення прав вимоги вбачається, що загальна заборгованість боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №370 від 03 серпня 2007 року станом на дату вчинення 17 липня 2019 року  договору відступлення прав вимоги від Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» становить 1505 415 грн 70 коп.

Враховуючи розірвання договору відступлення прав вимоги 12 серпня 2021 року і повернення права вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» в тому ж обсязі Публічному акціонерному товариству «Українська інноваційна компанія», у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» були відсутні правові підстави для підписання такої довідки.

Посилається на незгоду з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів правонаступництва між Публічним акціонерним товариством «Укрінбанк» та Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія», спростування вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» від 25 травня 2023 року №296/16 до ОСОБА_1 про наявність у Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» правових підстав для стягнення заборгованості за спірним договором.

У постанові Верховного суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16 жовтня 2024 року у справі № 913/266/29 зазначено, що Публічне акціонерне товариство «Укрінбанк» та Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» є однією й тією ж юридичною особою, з одним й тим самим ідентифікаційним кодом 05839888 і єдиним обсягом прав та обов`язків.

Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Караченцева А.Ю., в інтересах якого діє адвокат Пиріг О.В., вказує, що ОСОБА_1 обрано неналежний спосіб захисту про визнання договору про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 таким, що припинений.
Висновки суду першої інстанції про належне виконання ОСОБА_1 зобов`язань не відповідають обставинам справи.

Первинні документи Черватюк М.В. до позовної заяви не додані.

Доказом погашення заборгованості за кредитним договором є довідка Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» від 12 серпня 2021 року.

З договору відступлення прав вимоги вбачається, що загальна заборгованість боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №370 від 03 серпня 2007 року станом на дату укладення 17 липня 2019 року  договору відступлення прав вимоги від Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» становить 1505 415 грн 70 коп.

Враховуючи розірвання договору відступлення 12 серпня 2021 року і повернення права вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» в тому ж обсязі Публічному акціонерному товариству «Українська інноваційна компанія», у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» були відсутні правові підстави для підписання такої довідки.

Зазначає, що належним кредитором є Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Караченцева А.Ю.

Тому якщо ОСОБА_1 і проводились розрахунки з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» за кредитним договором, то має місце виконання неналежному кредитору.

У Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» вилучено первинні та облікові документи щодо розрахунків за кредитними договорами та передано Публічному акціонерному товариству «Українська інноваційна компанія». Ухвалою господарського суду Луганської області від 03 червня 2020 року зобов`язано боржника Публічне акціонерне товариство товариству «Українська інноваційна компанія» утриматись від передачі бухгалтерських документів боржника без згоди розпорядника майна.

Проте, обов`язок доказування лежить на ОСОБА_1 , саме позивач має надати докази оплати заборгованості за кредитним договором.

Судом першої інстанції не враховано відсутність у матеріалах справи доказів звернення ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» щодо одержання дублікату первинних розрахунково-касових документів про сплату боргу.

За обставин здійснення ОСОБА_1 розрахунку з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» ця інформація може бути у його розпорядженні або у банківській установі.

Посилається на те, що договір між Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» відступлення є нікчемним в силу статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

До Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» у жовтні 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 у новій редакції, за якою Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» з ринку Караченцева А.Ю. визначено відповідачем.

Проте, судом першої інстанції питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 в новій редакції не вирішувалось.

Залучення Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» з ринку Караченцева А.Ю. як відповідача у справі відбулось у спосіб, не встановлений законом, внаслідок цього порушено права Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» з ринку Караченцева А.Ю. на подання відзиву.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Соник В.В., просить апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», в інтересах якого діє адвокат Пилип В.М., Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» Караченцева А.Ю., в інтересах якого діє адвокат Пиріг О.В., на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2024 року , ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 травня 2025 року залишити без задоволення.
Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» Караченцева А.Ю., в інтересах якого діє адвокат Пиріг О.В., підлягає задоволенню, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», в інтересах якого діє адвокат Пилип В.М., задоволенню частково з наступних підстав. 

Задовольняючи позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Караченцева А.Ю., Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. про визнання договору про надання споживчого кредиту таким, що припинений, іпотеки такою, що припинена, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для захисту права ОСОБА_1 у обраний нею спосіб визнання договору між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 таким, що припинений, іпотеку за іпотечним договором Акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. 03 серпня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за №1087, такою, що припинена, зняття заборони відчуження нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження нерухомого майна.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про повне погашення боргу за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370.

Водночас суд першої інстанції вказав на припинення іпотеки за іпотечним договором Акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. 03 серпня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за №1087, у зв`язку із припиненням основного зобов`язання належним його виконанням.

Мотивовано висновки суду першої інстанції довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» від 12 серпня 2021 року №12/08/21-4 про повне виконання зобов`язання за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370, не спростування виконання ОСОБА_1 зобов`язання.

Суд першої інстанції послався на відсутність доказів правонаступництва між між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія».

Вважав, що наведене спростовує вимогу Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» від 25 травня 2023 року №296/16 до ОСОБА_1 про наявність у Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» правових підстав для стягнення заборгованості за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370.

Відмовляючи у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», в інтересах якого діє адвокат Пилип В.М., про передачу справи до господарського суду Луганської області за підсудністю, суд першої інстанції послався на застосування правил виключної підсудності, оскільки предметом спору є договір іпотеки, спір пов`язаний із правом ОСОБА_1 на нерухоме майно.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає в частині.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370, за яким Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» надано кредит в сумі 17000 доларів США з 03 серпня 2007 року по 02 серпня 2010 року із сплатою процентів в розмірі 12,5% річних.

На підставі додаткової угоди між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 від 22 лютого 2008 року №1 статтю 1 договору між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 викладено в редакції: банк збільшує кредитна споживчі цілі на 42400 доларів США, загальна заборгованість позичальника складає 59400 доларів США.

Також додатковою угодою між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 від 15 вересня 2008 року №2 пункт 1.3 договору між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 викладено в редакції: за користування кредитом клієнт вплачує банку відсотки в розмірі 14% річних від суми фактичної заборгованості за кредитом.

Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 вчинено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. 03 серпня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1087, за яким ОСОБА_1 передала в іпотеку будинковолодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31 січня 2013 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» в особі Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» заборгованість за кредитним договором №370 в сумі 87429 грн 84 коп., що становить 698826 грн 71 коп. 

Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» укладено договір про відступлення права вимоги від 17 липня 2019 року №17/07/19-1, за яким первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув право вимоги за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

На підставі пункту 1.3 договору загальна сума заборгованості боржника за договором кредиту станом на дату укладення цього договору становить 1505415 грн 70 коп., в тому числі прострочені проценти відповідно до умов договору.
Також Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Розсохою С.С. 17 липня 2019 року, зареєстрованим в реєстрі за номером 6985.

За змістом пункту 1.1 договору первісний іпотекодержатель відступає новому іпотеко держателю своє право вимоги за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 іпотеки від 03 серпня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О., зареєстрованим в реєстрі за номером 1087.

До матеріалів справи приєднано повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» Черватюк М.В. від 29 квітня 2021 року №29/04/21-1, яким було запропоновано провести реструктуризацію заборгованості за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» надано ОСОБА_1 довідку про відсутність заборгованості від 12 серпня 2021 року №12/08/21-4, за якою ОСОБА_1 станом на 12 серпня 2021 року повною мірою виконала зобов`язання за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Після чого Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» вчинено договір від 12 серпня 2021 року про розірвання договору про відступлення права вимоги від 17 липня 2019 року №17/07/19-1, за яким первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув право вимоги за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

За змістом пункту 2.1 договору сторони підтверджують, що у зв`язку з укладенням цього договору про розірвання первісний кредитор зобов`язаний у строк до 17 серпня 2021 року повернути грошові кошти на рахунок нового кредитора в сумі 1505415 грн 70 коп.

Крім того, Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Тверською І.В. 21 серпня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за номером 343.

Згідно із пунктом 1.1 договору первісний іпотекодержатель відступає новому іпотеко держателю своє право вимоги за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 іпотеки від 03 серпня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О., зареєстрованим в реєстрі за номером 1087.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 03 червня 2020 року зобов`язано боржника Публічне акціонерне товариство товариству «Українська інноваційна компанія» утриматись від передачі бухгалтерських документів боржника без згоди розпорядника майна.

За витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек та витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого мана Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» є іпотекодержателем будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 та земельної ділянки.

До матеріалів справи приєднано заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сонник В.В., до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» від 09 травня №09/05-23 про звільнення мана, що було передано в іпотеку за кредитним договором, заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕССО» від 21 липня 2023 року №21/07-23 про звільнення майна, що було передано в іпотеку за кредитним договором, заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» від 21 липня 2023 року №21/07-23 про звільнення мана, що було передано в іпотеку за кредитним договором.

За повідомленням Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» від 25 травня 2023 року №296/16 позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання перед Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 належним чином не виконала, заборгованість станом на 01 травня 2023 року складається з кредиту в сумі 53250 доларів США, процентів в сумі 58014 доларів США 47 центів, пені в сумі 27177 доларів США 71 цент, штрафних санкцій в сумі 4845 доларів США 46 центів.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права 
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Згідно з інформацією з Єдиного реєстру судових рішень ухвалою господарського суду Луганської області від 15 травня 2020 року відкрито провадження у справі №913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія». 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від11 травня 2021 року в справі № 759/9008/19 (провадження № 14-35цс21) зазначено, що: «в частині другій та третій статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, який набрав чинності 21 квітня 2019 року передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.
Отже, вказаними нормами врегульовано, що господарським судам підвідомчі справи про банкрутство та справи у спорах з майновими та з немайновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.
Крім того, у пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України та частині другій і третій статті  7 Кодексу України з процедур банкрутства законодавчо закріплено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі спори, стороною в яких є боржник, що є цілком логічним, унеможливлює будь-який вплив у процедурі банкрутства та забезпечує реалізацію основоположних принципів судочинства.
Тобто такі спори належать до виключної підсудності господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та їх розгляд здійснюється в межах провадження у справі про банкрутство, без порушення нових справ».
У постановах від 15 травня 2019 року у справі № 289/2217/17, від 12 червня 2019 року у справі № 289/233/18, від 19 червня 2019 року у справах № 289/718/18 та № 289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.
Таким чином, зокрема, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію вказаного Кодексу має відбуватися господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає.
До того ж, вирішуючи питання про необхідність розгляду спору, стороною якого є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, суди мають виходити не тільки з того, чи підлягають такі вимоги вартісній оцінці з урахуванням положень статті 163 ГПК України, а також надати оцінку змісту заявлених вимог та порушеного права або інтересу, на захист якого такий позов подано.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року в справі № 916/585/18 (916/1051/20) (провадження № 12-14гс21) зазначено, що: «Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що якщо наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі статті 7 КУзПБ, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.
Предметом розгляду у цій справі є вимоги ОСОБА_1  до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Караченцева А.Ю., Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. про визнання договору про надання споживчого кредиту таким, що припинений та іпотеки такою, що припинена.

Отже, характер правовідносин між учасниками справи свідчать про те, що у ОСОБА_1 існує спір з Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Караченцева А.Ю., Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія», Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» з приводу виконання зобов`язання до договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370, припинення іпотеки за іпотечним договором між Акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. 03 серпня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за №1087, у зв`язку із припиненням основного зобов`язання належним його виконанням.

Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Караченцева А.Ю. заперечує набуття Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» права кредитора за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370, за договором між Акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. 03 серпня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за №1087.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для розгляду позову  ОСОБА_1  до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Караченцева А.Ю., Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. про визнання договору про надання споживчого кредиту таким, що припинений та іпотеки такою, що припинена у межах справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія». 

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21)).

Не можна погодитися з доводами Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Караченцева А.Ю., в інтересах якого діє адвокат Пирін О.В., про обрання ОСОБА_3 неналежного способу захисту.

Згідно частин першої та другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У разі, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Судувід 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (пункт 5.5)). Інакше кажучи, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (пункт 14)).

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 16 ЦК України  способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення.
За висновками Верховного Суду України, сформульованими в постанові від 21 листопада 2012 року у справі № 6-134цс12, згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність.
При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 761/36873/18 (провадження № 14-121цс21) звернула увагу, що визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності.
Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності в певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 у прохальній частині позовної заяви просила визнати договір №370 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року між публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 таким, що припинений.
При цьому, в обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 визначено те, що зобов`язання за кредитним договором припинилося у зв`язку із його належним виконанням.
Оцінюючи правомірність та ефективність обрано способу захисту, слід виходити із того, що договір, в першу чергу, є домовленістю сторін. Договір як документ - є оформленням цієї домовленості. Під договором також розуміється й правовідношення, що виникло на підставі цієї домовленості, а змістом такого правового відношення є певні права та обов`язки сторін.
Зі змісту зазначених підстав позову є очевидним те, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду, обґрунтовувала свої вимоги припиненням договору кредиту як правовідношення, тобто зобов`язання, а не самого договору кредиту, як домовленості чи документу, тобто застосованої в іншому сенсі категорії "договір".
Виходячи з такого розуміння категорії "договір", вимога про визнання таким, що припинено, договору кредиту, а також вимога про визнання такими, що припинилися правові відносини з кредиту, є тотожними за своєю правовою природою та змістом.
При цьому суд враховує, що некоректне, з точки зору лінгвістики, формулювання вимог позову не може бути перешкодою для захисту порушеного права особи, яка звернулася до суду, оскільки надміру формалізований підхід щодо дослівного розуміння вимог позову, як реалізованого способу захисту, суперечить завданням господарського судочинства, якими є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Отже, позов ОСОБА_1 про визнання договору між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 таким, що припинений у зв`язку з його виконанням є належним способом захисту і за своєю суттю є позовом про визнання відсутнього права.
За положеннями частини першої статті 593 ЦК України припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується.
Звернення особи до суду з позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, на підставі частини першої статті 593 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.
Отже, слід дійти висновку про те, що в разі невизнання кредитором права іпотекодавця, передбаченого частиною першою статті 593 ЦК України, на припинення зобов`язання таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України.
Таким чином, право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором.
Вказаний правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 04 лютого 2015 року у справі № 6-243цс14.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. 
Поняття іпотеки деталізує абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку», який визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання та є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 Закону України «Про іпотеку», відповідно до частини першої якої іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.
У постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1685цс16 зроблено висновок, що Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 Закону України «Про іпотеку» містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України.
Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання (абзац другий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»). 

У пунктах 41-43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19) зазначено, що: «іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц)».

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 червня 2024 року у справі № 646/5878/20 (провадження № 61-1152св23) зроблено висновок, що «за системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання. При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом виконанням основного зобов`язання. Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про стягнення заборгованості та припинення у зв`язку із цим основного зобов`язання іпотека припиняється».
У зв`язку із тим, що припинення основного зобов`язання має наслідком і припинення іпотеки, то відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина 2статті 593 ЦК України, частина 3статті 17 Закону України «Про іпотеку»).
Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у редакції, чинній на момент укладення іпотечного договору).
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном.
Відповідний правовий висновок викладений у пункті 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19).
З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 742/985/18-ц (провадження № 61-4764св19).
У постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 127/26402/20, з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16, зроблено висновок, що записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Зняття обтяження з нерухомого майна здійснюється безпосередньо судом, який розглядає спір про припинення іпотеки, а не шляхом покладення відповідного зобов`язання на державного реєстратора.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20) зазначила, що «виключення запису про обтяження (зокрема на підставі судового рішення) саме по собі не припиняє іпотеки, яка залишається чинною. […]
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 593ЦК України застава (іпотека) припиняється у разі реалізації предмета застави (іпотеки), а не у зв`язку зі скасуванням обтяження, зокрема обмеження щодо розпорядження майном боржника. При цьому виключення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку не є підставою для припинення іпотеки, оскільки така підстава не передбачена законом. […]
Виключення на підставі судового рішення відомостей про право іпотеки з Державного реєстру іпотек не може впливати на чинність іпотеки, оскільки така підстава припинення іпотеки не передбачена законом».
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі№711/4556/16-ц (провадження № 14-88 цс 19) зазначила, що суди мали ухвалити рішення, яким зняти заборону відчуження земельної ділянки та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.
Встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370, за яким Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» надано кредит в сумі 17000 доларів США з 03 серпня 2007 року по 02 серпня 2010 року із сплатою процентів в розмірі 12,5% річних.

На підставі додаткової угоди між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 від 22 лютого 2008 року №1 статтю 1 договору між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 викладено в редакції: банк збільшує кредитна споживчі цілі на 42400 доларів США, загальна заборгованість позичальника складає 59400 доларів США.

Також додатковою угодою між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 від 15 вересня 2008 року №2 пункт 1.3 договору між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 викладено в редакції: за користування кредитом клієнт вплачує банку відсотки в розмірі 14% річних від суми фактичної заборгованості за кредитом.

Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 вчинено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. 03 серпня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1087, за яким ОСОБА_1 передала в іпотеку будинковолодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 .

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 16 жовтня 2024 року у справі 913/266/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮС-Металл» про відкриття провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» встановив, що Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» було створено як юридичну особу - банк (повне найменування Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк», скорочене - ПАТ «Укрінбанк», ідентифікаційний код 05839888), яка відповідно до Закону про банки на підставі банківської ліцензії здійснювала банківську діяльність.

Публічне акціонерне товариство «Укрінбанк» та Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» є однією й тією ж юридичною особою, з одним й тим самим ідентифікаційним кодом 05839888 і єдиним обсягом прав та обов`язків.

Отже, існує у правовому полі юридична особа (ідентифікаційний код 05839888), яка здійснювала банківську діяльність та мала назву Публічне акціонерне товариство «Укрінбанк», із новою назвою – Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія».

Ураховуючи наведене стороною правовідносин за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370, договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. 03 серпня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за номером 1087, є юридична особа з новою назвою Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія».

Так, Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» з ринку Караченцева А.Ю. в апеляційній скарзі посилається на вилучення у Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» первинних та облікових документів щодо розрахунків за кредитними договорами та передачу їх Публічному акціонерному товариству «Українська інноваційна компанія». 
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Згідно з інформацією з Єдиного реєстру судових рішень ухвалою господарського суду Луганської області від 03 червня 2020 року у справі №913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» зобов`язано боржника Публічне акціонерне товариство товариству «Українська інноваційна компанія» утриматись від передачі бухгалтерських документів боржника без згоди розпорядника майна.

На підставі відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07 квітня 2023 року №5003715726078 ОСОБА_1 зазначена іпотекодавцем, Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» іпотекодержателем за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. 03 серпня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за номером 1087.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини 1 статті 512 ЦК України). 

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 

Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. 

Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року в справі № 243/11704/15-ц (провадження № 61-43067св18)).

Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» укладено договір про відступлення права вимоги від 17 липня 2019 року №17/07/19-1, за яким первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув право вимоги за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Також Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Розсохою С.С. 17 липня 2019 року, зареєстрованим в реєстрі за номером 6985.

За змістом пункту 1.1 договору первісний іпотекодержатель відступає новому іпотеко держателю своє право вимоги за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 іпотеки від 03 серпня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О., зареєстрованим в реєстрі за номером 1087.

Отже, право вимоги за договором між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 та за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. 03 серпня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за номером 1087 перейшло від первісного кредитора Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк», із новою назвою – Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація».
Приписами до частини 1 статті 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
До матеріалів справи приєднано повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» Черватюк М.В. від 29 квітня 2021 року №29/04/21-1, яким було запропоновано провести реструктуризацію заборгованості за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» надано ОСОБА_1 довідку про відсутність заборгованості від 12 серпня 2021 року №12/08/21-4, за якою ОСОБА_1 станом на 12 серпня 2021 року повною мірою виконала зобов`язання за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.
Частиною першою статті 545 ЦК України передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Ураховуючи наведе виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» зобов`язання з надання довідки про відсутність заборгованості від 12 серпня 2021 року №12/08/21-4, за якою ОСОБА_1 станом на 12 серпня 2021 року повною мірою виконала зобов`язання за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 відповідає вимогам закону.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13 травня 2020 року у справі № 344/16988/14-ц (провадження № 61-40563св18).
Не можна погодитися з доводами Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» з ринку Караченцева А.Ю., на які є посилання в апеляційних скаргах, про недоведеність ОСОБА_1 виконання зобов`язання за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» посилається на повідомлення Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» від 25 травня 2023 року №296/16, за яким позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання перед Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 належним чином не виконала, заборгованість станом на 01 травня 2023 року складається з кредиту в сумі 53250 доларів США, процентів в сумі 58014 доларів США 47 центів, пені в сумі 27177 доларів США 71 цент, штрафних санкцій в сумі 4845 доларів США 46 центів.

Проте, рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31 січня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» в особі Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» заборгованість за кредитним договором №370 в сумі 87429,84 доларів США, що становить 698826 грн 71 коп. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зазначено, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиноюдругоюстатті1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиноюдругоюстатті625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справ і№ 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, у Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія»  відсутні підстави для нарахування процентів, пені та штрафних санкцій за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370, який у цій частині змінений кредитором.
Не заслуговують на увагу твердження, що Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» вчинено договір від 12 серпня 2021 року про розірвання договору про відступлення права вимоги від 17 липня 2019 року №17/07/19-1, за яким Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» повернуто Публічному акціонерному товариству «Українська інноваційна компанія» в тому ж обсязі.

Згідно із пунктом 1.3 договору між Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» про відступлення права вимоги від 17 липня 2019 року №17/07/19-1 загальна сума заборгованості боржника за договором кредиту станом на дату укладення цього договору становить 1505415 грн 70 коп., в тому числі прострочені проценти відповідно до умов договору.

На підставі договору між Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» від 12 серпня 2021 року про розірвання договору про відступлення права вимоги від 17 липня 2019 року №17/07/19-1 первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув право вимоги за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

За змістом пункту 2.1 договору сторони підтверджують, що у зв`язку з укладенням цього договору про розірвання первісний кредитор зобов`язаний у строк до 17 серпня 2021 року повернути грошові кошти на рахунок нового кредитора в сумі 1505415 грн 70 коп.

З огляду на наведене пунктом 2.1 договору між Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» від 12 серпня 2021 року про розірвання договору про відступлення права вимоги від 17 липня 2019 року №17/07/19-1 стверджується обов`язок первісного кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» повернути на рахунок нового кредитора Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» грошові кошти в сумі 1505415 грн 70 коп., отримані у зв`язку із виконанням договору, тобто повне виконання ОСОБА_1 зобов`язання за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Отже, судом першої інстанції надано оцінку довідці Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» про відсутність заборгованості від 12 серпня 2021 року №12/08/21-4 у взаємозв`язку із іншими доказами у справі, договором між Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» від 12 серпня 2021 року про розірвання договору про відступлення права вимоги від 17 липня 2019 року №17/07/19-1, пунктом 2.1 якого стверджується повне виконання ОСОБА_1 зобов`язання за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.
Суд зобов`язаний забезпечити (організувати) дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків. (див. постанову Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 404/6483/17 (провадження № 61-14432св19)).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2023 року у справі № 11-228сап21 зазначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами
За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із положеннями частини першої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.
Сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме, такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, а сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).
Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 916/3027/21).
Відповідно до пункту 1 статті 13 Закону України "Про електронну комерцію" розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.
Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України.
Емітенти зобов`язані в порядку та строки, установлені договором, надавати власникам рахунків виписки про рух коштів на їх рахунках за операціями, що виконані користувачами електронних платіжних засобів. Форма виписки повинна включати всі обов`язкові реквізити, передбачені нормативно-правовим актом Національного банку з питань організації операційної діяльності в банках України (пункт 8 розділу VII Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705.
Документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань (пункт 4 розділу VII Положення).
Первинні документи мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі (пункт 4.3. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254.
Первинні документи складаються на паперових носіях або в електронній формі (абзац другий пункту 4.10. Положення).
Інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного) (пункт 5.1 Положення ).
Банки обов`язково мають складати на паперових та/або електронних носіях, зокрема, такі регістри як особові рахунки та виписки з них (згідно із абзацом першим пункту 5.3. Положення ).
У постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 Верховний Суд зазначив, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту.
Проте, Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» не надано первинні документи, виписки по рахунку ОСОБА_1 на спростування повного виконання ОСОБА_1 зобов`язання за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370 з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Суд першої інстанції, встановивши припинення основного зобов`язання виконанням рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31 січня 2013 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» заборгованість за за договором між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370, в сумі 87429 грн 84 коп., що становить 698826 грн 71 коп., проведеним належним чином, дійшов обгрунтованого висновку про припинення іпотеки.
Ураховуючи, що кредитором за договором між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2007 року №370, за договором між Публічним акціонерним товариством «Український Інноваційний банк» та ОСОБА_1 іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. 03 серпня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за номером 1087 є Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1  до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Караченцева А.Ю., Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанси інновація» про визнання договору кредиту таким, що припинений, такою, що припинена іпотеку, зняття заборони відчуження нерухомого майна на порушення норм матеріального права.

Водночас твердження Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», на які є посилання в апеляційній скарзі, на звернення ОСОБА_1 до неналежного відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» слід відхилити
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань змінилась назва Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» на Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕССО».
Отже, посилання Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» в апеляційній скарзі на те, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» не є належним відповідачем у справі, не може бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення .
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У такому разі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2024 року в частині задоволення позову ОСОБА_1  до  Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Караченцева А.Ю., Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» про визнання договору про надання споживчого кредиту, іпотеки такими, що припинено підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України. 

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Пиріг Олена Вікторівна, задовольнити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», в інтересах якого діє адвокат Пилип Володимир Маркович, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2024 року, ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 травня 2025 року, задовольнити частково. 

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2024 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Караченцева Артема Юрійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» про визнання договору про надання споживчого кредиту, іпотеки такими, що припинено скасувати.

У позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Караченцева Артема Юрійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» про визнання договору про надання споживчого кредиту, іпотеки такими, що припинено відмовити.

В решті залишити без змін.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 травня 2025 року залишити без змін. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Караченцева Артема Юрійовича, витрати з сплати судового збору в сумі 2906 грн 88 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 30 квітня 2025 року.

Головуючий                                                                   Н. Ю. Половінкіна
Судді                                                                М. І. Кулянда
                                                                      О. О. Одинак