Справа № 303/195/25

Закарпатський апеляційний суд
       
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2025                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/87/25, за апеляційною скаргою захисника-адвоката Волошин Л. Я. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.01.2025. 
Цією постановою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі  однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік.
Стягнуто з   ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 80 коп. судового збору.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 209795 від 31.12.2024 та постанови судді від 23.01.2025 вбачається, що 31.12.2024 о 21 год 50 хв, у с. Горонда Мукачівського району по вул. Залізничній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Волошин Л. Я. просить постанову судді від 23.01.2025 скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 . В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, а медичний огляд проведено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме лікар використав експрес-тест на 10 видів наркотиків, який не являється лабораторним дослідженням, що свідчить про те, що результати огляду є недійсними. Також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.
Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Волошин Л. Я. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися. При цьому, за змістом ст. 294 КУпАП участь особи, яка притягується до відповідальності, чи захисника, в апеляційному розгляді справи, не є 
-2-
обов`язковою. Тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Адіментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та захисника-адвоката Волошин Л. Я., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. Між тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційний розгляд справи вже відкладався 31.03.2025 за клопотаннями сторони захисту.
Що стосується заяви захисника-адвоката Волошин Л. Я. про відкладення розгляду справи, апеляційний суд зазначає, що така подана захисником на електронну адресу суду після прийняття рішення у справі, зокрема о 13:31, а отримана суддею о 13:49. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що у підтвердження зазначених у заяві доводів щодо поважності причин неявки захисника, останнім не надано жодних доказів, а тому вказана заява не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

-3-

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція №1452/735) ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:  наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);  звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;  сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;  почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно пункту 6 розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).
Згідно пункту 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.
З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 31.12.2024 о 21 год 50 хв, у с. Горонда Мукачівського району по вул. Залізничній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується медичним висновком № 374 від 31.12.2024, чим порушив вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Незважаючи на заперечення захисником вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, така повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 209795 від 31.12.2024, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП як щодо змісту, так і щодо форми; направленням ОСОБА_1 до медичного закладу на огляд з метою визначення стану сп`яніння; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під 

-4-

впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.12.2024 за № 374, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 31.12.2024; копією постанови серії ЕНА № 3766405 від 31.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП; відеозаписом з бодікамер поліцейських. 
Оцінка доказів, відповідно до  ст. 252 КУпАП здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор ВП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області Зеленяк М. І. був упередженим при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , і що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що поліцейський при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно з вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України і МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.
Крім того, огляд водія ОСОБА_1 , за його згоди, проводився лікарем ОСОБА_2 , яка будучи кваліфікованим фахівцем, встановила факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння та склала про це відповідний висновок (а. с. 4).
На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов до переконання, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 374 від 31.12.2024, є належним та допустимим доказом у справі, у зв`язку з чим, в сукупності з іншими дослідженими у справі доказами, вважає за необхідне покласти в основу рішення, як такий, що дійсно підтверджує факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння під час керування автомобілем.
Також апеляційний суд звертає увагу, що процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).
Згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

-5-

Згідно з пунктами 7 та 8 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Слід звернути також увагу, що діагноз лікаря, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі результатів тестування, а він звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак наркотичного сп`яніння: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння очей, сповільненість або навпаки підвищена жвавість, нечіткість при виконанні координаторних проб, ступінь порушення реакції та інші ознаки, які вказують на можливий стан сп`яніння.
Клінічні дані в поєднанні із результатом експрестесту дають можливість визначити, чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин.
Матеріали справи не містять жодних доказів того, що після проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 висловлював свою незгоду з результатами такого огляду.
Огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем у закладі охорони здоров`я та жодних порушень порядку проведення такого огляду не виявлено.
Матеріалами справи, у тому числі відеозаписом з місця події, підтверджено, що будь-яких заперечень щодо вживання наркотичних засобів ОСОБА_1 не висловлював, а висновок лікаря підписав без зауважень.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, а медичний огляд проведено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме лікар використав експрес-тест на 10 видів наркотиків, який не являється лабораторним дослідженням, що свідчить про те, що результати огляду є недійсними, апеляційний суд визнає безпідставними і такими, що не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а також не свідчать про недійсність результатів огляду та неналежність чи недопустимість висновку лікаря. 
       Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.
Між тим, стороною захисту не надано доказів оскарження ними висновку лікаря ОСОБА_2 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 31.12.2024 за № 374 щодо результатів огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.
       Крім того, апеляційний суд бере до уваги той факт, що з відеозапису вбачається, що під час огляду транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , працівниками поліції було виявлено предмети з ознаками наркотичних засобів.
       Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки такі 

-6-

жодним чином не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно наявного в матеріалах справи акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 31.12.2024, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , було оглянуто та тимчасово затримано, що свідчить про те, що останній був відсторонений від подальшого керування транспортним засобом. 
       Таким чином, досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що висновки суду зроблено формально і такі не відповідають фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження.
Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззаперечну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину.
Доводи апеляційної скарги не спростовують доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що дає обґрунтовані підстави вважати, що такі спрямовані виключно на уникнення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним правопорушення.
Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
Також, судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і уважає, що з врахуванням наведених обставин, допущене ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.
Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни, навіть з урахуванням даних про його особу, не вбачається.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката Волошин Л. Я. задоволенню не підлягає.

-7-

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Волошин Л. Я. залишити без задоволення, а постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.01.2025 щодо ОСОБА_1 ,- без змін.
Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя