ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/16662/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Личкатої Н.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційні скарги Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року (суддя Луніна О.С.) в адміністративній справі  
за позовом Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія»
до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 19.06.2023: № 599/32-00-51-03-04, № 601/32-00-51-03-04.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 19.06.2023 № 599/32-00-51-03-04, винесене Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, в частині зменшення Акціонерному товариству «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунках платника у банку за лютий 2022 року у розмірі 210 238,00 грн та застосуванні штрафних (фінансових санкції) у розмірі 105 119,00 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 19.06.2023 № 599/32-00-51-03-04, винесене Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, в частині зменшення Акціонерному товариству «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2022 року у сумі 1  487 865,96 грн. У задоволенні решти позовних вимог  відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року виправлено описку, допущену у другому абзаці резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року в адміністративній справі № 160/16662/23, шляхом правильного зазначення форми податкового повідомлення-рішення «В1» та правильного періоду «за лютий 2023 року». Виправлено описку, допущену у третьому абзаці резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року в адміністративній справі № 160/16662/23, шляхом правильного зазначення номера податкового повідомлення-рішення «№ 601/32-00-51-03-04» та правильного періоду «за лютий 2023 року».
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, сторони подали апеляційні скарги. Позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, відповідач у свою чергу просить скасувати рішення в частині задоволення позову. Апеляційні скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 19.04.2023 № 36-п у було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., по декларації з податку на додану вартість за лютий 2023 року (вх. № 9053161611 від 17.03.2023) з урахуванням уточнюючих розрахунків (вх. від 27.03.2023 № 9060213042, від 04.04.2023 № 9068559502, від 20.04.2023 № 9086215742), за результатами якої складено Акт від 18.05.2023 № 523/32-00-51-03-04/36716128.
На підставі акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 19.06.2023: № 599/32-00-51-03-04 від 19.06.2023, згідно з яким позивачеві  зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунках платника у банку за лютий 2022 року у розмірі 221 395,00 грн та застосовано штрафні (фінансові санкції) у розмірі 110 697,50 грн; № 601/32-00-51-03-04 від 19.06.2023, відповідно до якого позивачеві зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2023 року в сумі 1  843 046,00 грн.
Підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень стали висновки, викладені в акті перевірки, згідно з якими: перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування при розрахунку показника рядка 19 податкової декларації з ПДВ суми податкового кредиту по рядку 17 податкової декларації з ПДВ за лютий 2023 року встановлено його завищення на загальну суму ПДВ 2  064 440,71 грн, що призвело до завищення на цю суму показника рядка 19 податкової декларації з ПДВ за лютий 2023 року, зокрема, в ході перевірки встановлені порушення п.  44.1 ст. 44, п.п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п.  200.4 ст. 200 ПКУ  декларації з ПДВ за лютий 2023 року по рядку 10.1 (колонка Б) у сумі 221 394,70 грн, по рядку 16.1 (колонка Б) у сумі 1  843 046,01 грн внаслідок  врахування в складі податкового кредиту операцій при відсутності можливості їх здійснення (недостатня чисельність працюючих, відсутність/незначна наявність основних засобів, відсутність технічної та матеріальної бази для виконання робіт/надання послуг, неможливість виробництва ТМЦ, відсутність фактичних виробників по ланцюгу придбання, тощо) на загальну суму 2  064 440,71 грн, а саме: ТОВ «МЕХШЛЯХБУД» - 365 605,00 грн, ПП «РОТОР» - 291 118,31 грн, ТОВ «МАШИНОБУДІВНА КОМПАНІЯ «ТИТАН» - 144 000,00 грн, ТОВ «ЕЛІАС ПЛЮС» - 210 880,04 грн, ТОВ «ТОРГОВЕЛЬНА-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОТЕК» - 220 329,33 грн, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПРОМТЕХЦЕНТР» - 210 238,00 грн, ТОВ «СТАЛЬТІМА КОМПЛЕКСНЕ ПОСТАЧАННЯ» - 27 772,03 грн, ТОВ «МДА ГРУПП» - 144 300,00 грн, ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «РІЛТРЕЙД» - 147 774,00 грн, ТОВ «АГЕНСТВО БЕЗПЕКИ ТАЙФУН» - 302 424,00 грн. Крім того, АТ «ОГХК» завищено суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2.1 податкової декларації з ПДВ за лютий 2023 року) на 221 395,00 грн при відображенні в податковій звітності взаємовідносин з контрагентами-постачальниками, у тому числі на: 210 238,00 грн з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПРОМТЕХЦЕНТР», 11 156,70 грн з ТОВ «СТАЛЬТІМА КОМПЛЕКСНЕ ПОСТАЧАННЯ».
Надаючи оцінку обґрунтованості висновків податкового органу та правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, колегія суддів зазначає, що  відповідно до пп.  134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України  об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
За приписами статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних  податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені  митними деклараціями  (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими  пунктом 201.11  статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна  та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що право платника податків на нарахування податкового кредиту залежить від сукупності подій, а саме: здійснення контрольованої операції, сплата коштів за такою операцією, реальне отримання товару/послуг, отримання податкової накладної.
Суд апеляційної інстанції встановив, що в основу прийняття податкового повідомлення-рішення № 601/32-00-51-03-04 лягли висновки податкового органу про нереальність господарських операцій позивача з контрагентами: ТОВ «АГЕНСТВО БЕЗПЕКИ ТАЙФУН», ТОВ «МЕХШЛЯХБУД», ПП «РОТОР», ТОВ «МАШИНОБУДІВНА КОМПАНІЯ «ТИТАН», ТОВ «ЕЛІАС ПЛЮС», ТОВ «ТОРГОВЕЛЬНА-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОТЕК», ТОВ «СТАЛЬТІМА КОМПЛЕКСНЕ ПОСТАЧАННЯ», ТОВ «МДА ГРУПП», ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «РІЛТРЕЙД».
Щодо податкового повідомлення-рішення № 599/32-00-51-03-04, таке прийнято внаслідок визнання нереальними операцій з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПРОМТЕХЦЕНТР» та ТОВ «СТАЛЬТІМА КОМПЛЕКСНЕ ПОСТАЧАННЯ».
Під час апеляційного розгляду справи доцільно виділити два блоки спірних правовідносин, з урахуванням висновків суду першої інстанції:
1)          щодо підтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ «МЕХШЛЯХБУД», ПП«РОТОР», ТОВ «ЕЛІАС ПЛЮС», ТОВ «ТОРГОВЕЛЬНА-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОТЕК», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПРОМТЕХЦЕНТР», ТОВ «МДА ГРУПП», ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «РІЛТРЕЙД», ТОВ «АГЕНСТВО БЕЗПЕКИ ТАЙФУН»;
2)          щодо не підтвердження реальності господарських операцій з АТ «ОГХК» з ТОВ «МАШИНОБУДІВНА КОМПАНІЯ «ТИТАН» та ТОВ «СТАЛЬТІМА КОМПЛЕКСНЕ ПОСТАЧАННЯ».
В першому випадку суд першої інстанції зауважив, що висновок податкового органу про нереальність господарських операцій з названими контрагентами є необґрунтованим, зроблений без посилання на відповідні докази (акти перевірок, зустрічних звірок, рішення суду), тобто висновки контролюючого органу мають суб`єктивний характер та є нічим іншим ніж припущенням.
У другому випадку суд дійшов висновку, що АТ «ОГХК» сформовано податковий кредит по отриманому товару від ТОВ «МАШИНОБУДІВНА КОМПАНІЯ «ТИТАН» згідно з ПН/РК з недостатньою кількістю товару від виробника ТОВ «ДОНБАСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА КОМПАНІЯ». Перевіркою даних ТОВ «МАШИНОБУДІВНА КОМПАНІЯ «ТИТАН» встановлена недостатня кількість трудових ресурсів та виробничих потужностей.
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «СТАЛЬТІМА КОМПЛЕКСНЕ ПОСТАЧАННЯ», суд першої інстанції вказав, що позивачем до суду не надано будь-яких доказів, якими уповноважено Крилову Наталію Анатолівну підписати договір поставки № 660-2 від 05.10.2022, як директором, або документів на підтвердження надання  таких повноважень.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податковим органом не надано належних та переконливих доказів, що господарські операції, які мали місце між позивачем та контрагентами ТОВ «МЕХШЛЯХБУД», ПП«РОТОР», ТОВ «ЕЛІАС ПЛЮС», ТОВ «ТОРГОВЕЛЬНА-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОТЕК», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПРОМТЕХЦЕНТР», ТОВ «МДА ГРУПП», ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «РІЛТРЕЙД».
За правовідносинами з даними контрагентами АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» придбала у власність на підставі відповідних договорів, копії яких містяться в матеріалах справа та описані судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, певні товарно-матеріальні цінності з метою забезпечення ведення власної господарської діяльності.
Також позивачем долучено до матеріалів справи первинні документи, які складені в межах господарських операцій з наведеними контрагентами, в тому числі доказів фактичної поставки та оплати товару.
Висновки податкового органу в частині взаємовідносин з ТОВ «МЕХШЛЯХБУД», ПП «РОТОР», ТОВ «ЕЛІАС ПЛЮС», ТОВ «ТОРГОВЕЛЬНА-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОТЕК», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПРОМТЕХЦЕНТР», ТОВ «МДА ГРУПП», ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «РІЛТРЕЙД» зводяться до того, що ці контрагенти не мали достатніх трудових та матеріальних ресурсів для здійснення задекларованих операцій, окремі контрагенти є фігурантами кримінальних справ, окремі віднесені до категорії ризикових, крім того не можливо прослідкувати реальність операцій за ланцюгом постачання. 
З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що податковим органом не надано належних доказів щодо неможливості здійснення контрагентами господарських операцій, укладених з позивачем. Такими доказами можуть слугувати Акти зустрічних звірок, в межах яких контролюючий орган перевіряє первинні документи, складені у взаємовідносинах з АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», відображення цих операцій у бухгалтерському та фінансовому обліку, тощо. Без проведення відповідних контрольних заходів такі висновки податкового органу мають ознаки припущення, а не встановленого факту. Суд зазначає, що наявна в базах даних податкового органу інформація щодо кількості штатних працівників у певного контрагента не враховує, що в межах окремої господарської операції контрагент мав можливість укласти цивільно-правові угоди з метою забезпечення її виконання, що не було перевірено відповідачем. Так само суб`єкт господарювання не позбавлений укладати договори оренди майна задля забезпечення ведення господарської діяльності. 
Не є слушними й доводи відповідача про наявність кримінальних справи, в яких  фігурують окремі контрагенти, адже матеріали справи не містять докази ухвалення вироків у цих справах. Без ухвалення обвинувальних вироків, в яких встановлено податкові порушення юридичної особи, які мають вплив на оцінку господарських операцій з позивачем, не є достатнім для твердження висновків про нереальність господарських операцій з такими контрагентами.
Також відповідачем не доведено, що визнання окремих операцій контрагентів за ланцюгом постачання ризиковими або віднесення певних контрагентів до ризикових має вплив на господарські операції, які відбувалися між цими контрагентами та позивачем. Ця обставина не є беззаперечним доказом нереальності або безтоварності операцій, які мали місце у спірних правовідносинах.
Також суд не вважає обґрунтованими доводи відповідача щодо штучності договорів, укладених позивачем з ПП «РОТОР» та ТОВ «ЕЛІАС ПЛЮС» у зв`язку з  відсутністю економічної вигоди в їх укладанні, адже з наданого на вимогу суду апеляційної інстанції аналізу постачання товару в адресу АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» вбачається, що один той самий вид товару постачався цими контрагентами в різний часовий проміжок, а саме, ПП «РОТОР» - у період з жовтня по листопад 2021 року, а  ТОВ «ЕЛІАС ПЛЮС» - у липні 2021 року. Більш того, законодавство не містить заборону придбання товару виключно у виробника.
Водночас, на вимогу суду апеляційної інстанції, позивач додатково надав пояснення та документи, які підтверджують використання придбаних матеріалів у власній господарській діяльності.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що порушення окремими контрагентами податкової дисципліни не може нести негативні наслідки для позивача, який в повній мірі довів добросовісність своїх дій та реальність господарських операцій з вищеназваними контрагентами.  
Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що реальність господарських операцій з  ТОВ «МЕХШЛЯХБУД», ПП«РОТОР», ТОВ «ЕЛІАС ПЛЮС», ТОВ «ТОРГОВЕЛЬНА-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОТЕК», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПРОМТЕХЦЕНТР», ТОВ «МДА ГРУПП», ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «РІЛТРЕЙД» не спростована відповідачем належними та допустимими доказами.
Водночас колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо підтвердження позивачем реальності господарських операцій з ТОВ «АГЕНСТВО БЕЗПЕКИ ТАЙФУН».
Суд першої інстанції вірно встановив, що 14.01.2022 між Акціонерним товариством «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» та ТОВ «АГЕНСТВО БЕЗПЕКИ ТАЙФУН» укладено договір про надання послуг № 020-2, відповідно до п. 1.1 якого Замовник доручає, а виконавець зобов`язується на свій ризик власними силами і засобами надати відповідно до умов цього Договору Послуги з охорони об`єктів (надалі  Послуги) (ДК 021:2015 79710000-4 Охоронні послуги) в повному обсязі відповідно до умов цього Договору, а Замовник зобов`язується прийняти ці послуги і сплатити за них оплату у строки та в порядку, передбаченому умовами цього Договору.
Місцем надання послуг є: територія філії Вільногірський гірничо-металургійний комбінат за адресою: вул. Степова, 1 м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, а також території, на яких здійснюється виробнича діяльність замовника та знаходиться його майно (Верхньодніпровський район Дніпропетровської області) (п. 1.2 Договору).
Об`єкти охорони - нерухоме майно (будівлі, споруди, окремі приміщення адміністративного, виробничого та господарського призначення), в тому числі під`їзні колії, адміністративна будівля, -фабрика, залізничо-дорожні ворота, центральний в`їзд, відеоспостереження, центральна прохідна, до кар`єру, КПП, склад паливно-мастильних матеріалів, заправка паливно-мастильних матеріалів, склад готової продукції, периметр та територія кар`єру № 7 (КПП кар`єру № 7, насосна станція, стоянка БелАЗів, балка Скажена, ВД-4, ВЛ 35кВ Л586 (опори №№ 4, 8, 13, 19, 21, 24, 29, 39, 40, 43, 46, 50, 51, 52, 53, 54, 55), підстанція ЮГ 1 (ЯКНО № 144, № 151), підстанція ЮГ 5 Ю № 144, № 149), підстанція СЕВЕР 2 (ЯКНО № 142, № 116), кабельна продукція земснаряду ЯКНО ПП-15-2), кабельна продукція земснаряду № 3 (ЯКНО ПП-15-3), бустерна кар`єру № 7 (кабельна продукція), склади 1 та 2 групи (держрезерв), транспортні засоби, механізми, обладнання тощо, матеріальні цінності (в тому числі продукція позивача), що знаходяться на території позивача, а також за межами та всередині об`єктів нерухомого майна, які знаходяться території позивача (п. 1.3 Договору).
На виконання умов даного договору позивачем складені: акт прийому-передачі об`єкта під охорону від 14.01.2022 по Договору про надання послуг № 020-2 від 14.01.2022; ліцензія надання послуг з охорони власності та громадян ТОВ «Агентство безпеки Тайфун» серія АВ № 594981 від 21.02.2012; наказ філії «Вільногірський гірничо-металевий комбінат» АТ «ОГХК» № 61 від 31.01.2022 «Про затвердження дислокації постів з охорони об`єктів Філії за категоріями складності А, Б, В та дислокації тимчасових постів з охорони об`єктів Філії за категоріями складності Б, В відомчої охорони»; журнал обліку в`їзду-виїзду автотранспорту пост № 2 за період з 25.02.2022 по 01.04.2022; журнал обліку в`їзду-виїзду автотранспорту пост № 32-А за період з 02.03.2022 по 23.05.2022; дислокація постів з охорони об`єктів Філії за категоріями складності А, Б і В відомчої охорони, затвердженої наказом № 61 від 31.01.2022; дислокація тимчасових постів з охорони об`єктів Філії за категоріями складності Б і В відомчої охорони, затвердженої наказом № 61 від 31.01.2022; розстановка постів охоронців ТОВ «АБ «Тайфун» на об`єкті охорони «ГМК» за період з 28.02.2021 по 01.03.2022, з 01.03.2021 по 02.03.2022, з 02.03.2021 по 03.03.2022, з 29.03.2021 по 30.03.2022, з 28.03.2021 по 29.03.2022, з 27.03.2021 по 28.03.2022, з 26.03.2021 по 27.03.2022, з 24.03.2021 року по 25.03.2022 року, з 23.03.2021 року по 24.03.2022 року, з 22.03.2021 по 23.03.2022, з 21.03.2021 по 22.03.2022, з 20.03.2021 по 21.03.2022, з 19.03.2021 по 20.03.2022, з 18.03.2021 по 19.03.2022, з 17.03.2021 по 18.03.2022, з 16.03.2021 по 17.03.2022, з 15.03.2021 по 16.03.2022, з 14.03.2021 по15.03.2022, з 13.03.2021 по 14.03.2022, з 12.03.2021 по 13.03.2022, з 11.03.2021 по 12.03.2022, з 10.03.2021 по 11.03.2022, з 09.03.2021 по 10.03.2022, з 08.03.2021 по 09.03.2022, з 07.03.2021 по 08.03.2022, з 06.03.2021 по 07.03.2022, з 04.03.2021 по 05.03.2022, з 03.03.2021 по 04.03.2022; акт надання послуг від 31.03.2022 за послуги з охорони об`єктів за березень 2022 року на загальну суму 1 512 120,00 грн, в т.ч. ПДВ 302 424,00 грн; платіжна інструкція № 220242 від 23.09.2022; платіжна інструкція № 220382 від 28.09.2022; платіжна інструкція № 221535 від 16.11.2022; платіжна інструкція № 222882 від 20.12.2022; платіжна інструкція № 223976 від 23.12.2022; платіжна інструкція № 224464 від 04.01.2023; платіжна інструкція № 224766 від 06.01.2023; податкова накладна № 6 від 31.03.2022 за послуги з охорони об`єктів за березень 2022 року на загальну суму 1 814 544 грн, у т.ч. ПДВ 302 424 грн; картка рахунку: 6314 розрахунки з вітчизняними підрядниками за 01.03.22-31.03.23 філія «ВГМК» АТ «ОГХК»; оборотно-сальдова відомість по рахунку: 6314, контрагент ТОВ «АБ Тайфун» за 01.03.22-31.03.23; аналіз зваєморозрахунків по рахунку 6314 за період 01.03.22-30.04.23.
Аналіз наданих до матеріалів справи документів дає можливість дійти висновку, що для охорони об`єктів, які належать АТ «ОГХК», була задіяна значна кількість охоронців, що також не заперечується самим позивачем.
За висновком суду першої інстанції та доводами позивача надані документи в повній мірі підтверджують отримані охоронні послуги, що не спростовано належними доказами відповідачем.
Натомість суд апеляційної інстанції вважає ці висновки необґрунтованими, адже поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що податковий орган спростовує на загальний факт отримання охоронних послуг, а їх отримання від ТОВ «АГЕНСТВО БЕЗПЕКИ ТАЙФУН».
Під час проведення перевірки відповідачем встановлено, що відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1 квартал 2022 року за березень 2022 року штатна чисельність  працівників ТОВ «АГЕНСТВО БЕЗПЕКИ ТАЙФУН» складала 25 осіб. До перевірки АТ «ОГХК» надало документ «Розстановка постів охоронників ТОВ «АБ «Тайфун» на об`єкті охорони «ГМК», де зазначено № поста, прізвище та ім`я охоронника, кількість охоронників, час несення служби, за період з 01.03.2022 по 29.03.2022. В даному документі зазначено, що кожного дня працювало 14-16 охоронців ТОВ «АБ «Тайфун». Серед зазначених осіб лише 1 особа є працівником ТОВ «АБ ТАЙФУН»  відповідно до розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1 квартал 2022 року за березень 2022 року. Виходячи з вище наведеного, за період березень 2022 року ТОВ «АБ ТАЙФУН» надало послуги з охорони об`єктів філії «ВГМК» АТ «ОГХК» лише у кількості 1 особи. 
Встановлені під час перевірки обставини не спростовані позивачем належними та допустимими доказами, натомість такі обставини мають суттєвий вплив на оцінку реальності господарської операції між позивачем та названим контрагентом.
Так, під час апеляційного розгляду справи судом встановлено, що укладення договору з ТОВ «АБ ТАЙФУН» відбулося за результатом проведеного тендеру. Тобто, позивач, як замовник послуги, самостійно визначив кваліфікаційні вимоги до надавача охоронних послуг. Однією з таких вимог було виконання послуг власними силами, що в подальшому знайшло закріплення у пункті 1.1 Договору від 14.01.2022 № 020-2.
Відтак, замовник як під час проведення торгів, так під час виконання умов укладеного договору за результатом їх проведення, мав можливість та обов`язок перевіряти його виконання відповідно до визначених умов. Водночас позивач у спірних правовідносинах допустив необачність або недобросовісність, усвідомлюючи, що кількість задіяних охоронців перевищує реальні можливості контрагента. При цьому, як було зазначено вище, ТОВ «АБ ТАЙФУН» за умовами укладеного договору з АТ «ОГХК» був позбавлений можливості залучати до надання послуг третіх осіб.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача, що позивачем не доведено реальність господарських операцій з ТОВ «АГЕНСТВО БЕЗПЕКИ ТАЙФУН».
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «МАШИНОБУДІВНА КОМПАНІЯ «ТИТАН», останні полягали в поставці віброекран VS-56M (код 43410000-0 Машини для обробки матеріалів відповідно до ДК 021:2015), за Договором № ВДТ 841-355/3-21 від 21.09.2021. 
Водночас під час перевірки встановлено, що постачальник названого товару придбав його у виробника ТОВ «ДОНБАСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА КОМПАНІЯ» у кількості 0,211008286 шт. У зв`язку з цим суд першої інстанції погодився з висновком відповідача, що перевіркою не підтверджені взаємовідносини між АТ «ОБ`ЄДНАНА ГІРНИЧО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ» та ТОВ «МАШИНОБУДІВНА КОМПАНІЯ ТИТАН» за листопад 2022 року на суму ПДВ 144 000,00 грн та свідчать про порушення пп. «а» п. 198.1 ст. 198, абзаців першого - третього п. 198.2, абзаців першого - другого п. 198.3, з урахуванням норм п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI  (зі змінами), які призвели до завищення показників рядків 16.1, 17 та 19 Декларації з ПДВ за лютий 2023 року у розмірі 144 000,00 грн.
Водночас суд апеляційної інстанції не вважає такі висновки розсудливими та підтвердженими, адже віброекран VS-56M відповідно до коду 43410000-0 відноситься до Машин для обробки мінералів.
Відповідно до умов тендерної документації АТ «ОБ`ЄДНАНА ГІРНИЧО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ»  по закупівлі віброекрану VS-56M, яка міститься у відкритому доступі,  кількість поверхонь просіювання віброекрану – 1 шт. Ширина робочої поверхні просіювання повинна бути 1600 мм, довжина – 3500 мм. Розмір отворів поверхні просіювання 4мм. Віброекран має бути укомплектований гумовими модульними ситами та футеруванням. Одиниця виміру – 1 штука.
Відтак віброекран за своїми технічними характеристиками є цілісною конструкцією, яка не може становити менше однієї одиниці. Таким чином твердження податкового органу про придбання цього товару за ланцюгом постачання прямим контрагентом позивача у кількості 0,211008286 шт є алогічним та не підтвердженим.
При цьому, як було зазначено вище, якщо під час перевірки позивача у податкового органу виникли сумніви щодо реальності господарської операції з ТОВ «МАШИНОБУДІВНА КОМПАНІЯ ТИТАН», відповідач мав провести зустрічну звірку щодо взаємовідносин з АТ «ОБ`ЄДНАНА ГІРНИЧО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ», що не було здійснено контролюючим органом.
Отже, висновки, викладені в акті перевірки, які ґрунтуються на арифметичному співставленні показників податкової звітності, не є такими, що беззаперечно доводять висновки відповідача про нереальність господарської операції між АТ «ОБ`ЄДНАНА ГІРНИЧО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ» та ТОВ «МАШИНОБУДІВНА КОМПАНІЯ ТИТАН».
У свою чергу позивач надав під час перевірки та до суду первинні документи, які в повній мірі підтверджують зворотне. 
Щодо доводів позивача про помилковість висновку суду першої інстанції про нереальність господарської операції з ТОВ «СТАЛЬТІМА КОМПЛЕКСНЕ ПОСТАЧАННЯ», суд апеляційної інстанції виходить зі встановленого факту, який не спростовується самим позивачем, що між Акціонерним товариством «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» та названим контрагентом було укладено договір поставки № 660-2 від 05.10.2022, який підписаний директором Криловою Н.А., яка на момент його підписання названу посаду не обіймала.
Позивач стверджує, що ця обставина не має вплив на оцінку реальності господарської операції, адже первинні документи, які складені на виконання умов договору, підписані уповноваженою особою, а тому підтверджують реальний факт поставки товару.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими доводами позивача, адже відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені  частинами першою - третьою,  п`ятою  та  шостою статті 203  цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Статтею 2 статті 203 ЦК України визначено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Статтею 92 ЦК України розкриті принципи цивільної дієздатності юридичної особи та передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, а також яка є членом колегіального виконавчого органу юридичної особи, з моменту її вступу на посаду набуває обов`язків щодо такої юридичної особи.
Отже, укладання правочину від імені юридичної особи особою, яка не має на те законних підстав, призводить до його недійсності (нікчемності).
Згідно зі статте. 236 ЦКУ нікчемний  правочин є недійсним з моменту його вчинення.
Відповідно, всі документи, складені на виконання такого правочину, втрачають ознаки первинних та не можуть бути прийняті судом в якості належних та допустимих доказів, що підтверджують реальність правочину.
Водночас суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем не доведено нереальність здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «СТАЛЬТІМА КОМПЛЕКСНЕ ПОСТАЧАННЯ» за Договором поставки № 433-2 від 22.06.2022, на підтвердження виконання якого АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» надано належно оформлені первинні документи та документи, які підтверджують подальше використання придбаних товарів у власній господарській діяльності.
З метою розмежування сум по цим двом договорам, заявлених позивачем до повернення податкового кредиту, суд апеляційної інстанції зобов`язав надати детальний розрахунок із розбивкою сум ППР не тільки по контрагентах, а й по різних договорах, зокрема, укладених з ТОВ «СТАЛЬТІМА КОМПЛЕКСНЕ ПОСТАЧАННЯ».
Натомість відповідач такий розрахунок не надав, пояснивши лише яким чином формувалися податкові повідомлення-рішення по названому контрагенту. Водночас податковий орган підтвердив, що сума 27 772,03 грн. — це весь податковий кредит, сформований з контрагентом ТОВ «СТАЛЬТІМА КОМПЛЕКСНЕ ПОСТАЧАННЯ» було відображена в рядку 19, але з бюджету позивач просить повернути 11 156,70 грн, що відображено в рядку 20 та в додатку Д3. 
З огляду на те, що суд самостійно не може встановити на підставі якого з договорів з ТОВ «СТАЛЬТІМА КОМПЛЕКСНЕ ПОСТАЧАННЯ» позивачем заявлено до повернення податковий кредит, а відповідачем відповідь на поставлене питання суду не надано, суд доходить висновку, що податкові повідомлення-рішення в частині зобов`язань по взаємовідносинам з названим контрагентом, підлягають скасування, адже відповідно до доктрини податкового законодавства, якщо у справі виникають сумніви щодо того чи іншого питання, рішення приймається на користь платника податків. 
Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що позов АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

                              Апеляційні скарги Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року в адміністративній справі № 160/16662/23 частково скасувати.
Викласти резолютивну частину Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року в адміністративній справі № 160/16662/23 в такій редакції.
Позовну заяву Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 19.06.2023 № 599/32-00-51-03-04 повністю. 
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 19.06.2023 № 601/32-00-51-03-04 на суму 1  531  622,00 грн. 
У задоволенні позову Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» в іншій частині відмовити.
Стягнути на користь Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків сплачений судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 28  732 (двадцять вісім тисяч сімсот тридцять дві) грн 34 коп.
Постанова суду набирає законної сили з 17 червня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повна постанова складена 17 червня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров