Справа № 466/1090/25                                Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І. 
Провадження № 22-ц/811/1255/25                 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                    головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Цьони С.Ю.
з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , 
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 31 березня 2025 року, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лаби. Я. 
В обґрунтування скарги покликається на те, що представником стягувача ОСОБА_1 зроблено запит до місця служби боржника ОСОБА_3 та отримано відповідь з архівними відомостями про його грошове забезпечення та відрахування, в т. ч. аліментів, за період з жовтня 2023 року по листопад 2024 року. Як вбачається з цих відомостей аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини стягуються в неповному розмір, у зв`язку з чим подано до державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лаби Я. заяву про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_3 з врахуванням вимог законодавства. Зазначає, що з відповіді державного виконавця за №3229 з розрахунком від 29.01.2025 року вбачається, що державний виконавець при стягненні аліментів з боржника ОСОБА_3 не враховує додаткову винагороду, яка виплачується на період воєнного стану. При цьому державний виконавець покликається на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 03.11.2023 року у справі №466/10758/23. На думку скаржника державний виконавець неправильно тлумачить ухвалу суду та не дотримується положень постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Даною ухвалою Шевченківський районний суд міста Львова частково задовольнив скаргу на дії Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції, зобов`язав Франківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції провести перерахунок заборгованості аліментів за кожен місяць, починаючи з листопада 2022 року без врахування додаткової винагороди, що не має постійного характеру в межах виконавчого провадження №70859967. Державний виконавець, всупереч даній ухвалі та вказаній вище постанові Кабінету Міністрів України, при розрахунку та стягненні аліментів не включає в їх розмір додаткову винагороду, яка виплачується на період воєнного стану. З наведених підстав просить зобов`язати державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лабу Ярослава провести перерахунок аліментів у виконавчому провадженні №70859967 з врахуванням додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 31.03.2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лаби Я.М. та зобов`язання до проведення перерахунку аліментів у виконавчому провадженні №70859967 з врахуванням додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» - відмовлено.
Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що судом неправильно застосовано норму постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», з внесеними до неї змінами, які передбачають утримання аліментів із додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану. Судом не враховано наказ Міністерства оборони України від 15.05.2013 року № 316, яким затверджено перелік додаткових видів грошового забезпечення та інших виплат, здійснених у грошовій формі, що не підлягають облікові при відрахуванні аліментів з військовослужбовців Збройних Сил України. Суд безпідставно не взяв до уваги висновки Верховного Суду, зазначені в постанові від 28.02.2024 року у справі №209/3260/13-ц про те, що навіть до прийняття змін від 11.11.2022 року до постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», аліменти повинні були стягуватися, в тому числі, з додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану. Отже додаткові виплати, які нараховувались та виплачувались боржнику по аліментах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року до 16 листопада 2022 року не є одноразовим нерегулярним видом грошового забезпечення, мали постійний характер та відносились до видів доходів, які враховуються при визначення розміру аліментів на одного з подружжя, дітей батьків, інших осіб. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити рішення, якою скаргу задовольнити 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лишена підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частина 1 та 2 статті 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання судових рішень здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.
Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).
Тобто гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних чи приватних виконавців.
Згідно з частиною 1 статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника.
Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що додаткова винагорода, яка нарахована на підставі постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року залежить від запровадженого в Україні воєнного стану та не має чітко визначеного терміну, а отже не має постійного характеру, тому суд вважав дії державного виконавця такими, що були вчинені на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, своєчасно та неупереджено. 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист, виданий 12 січня 2023 року Шевченківським районним судом міста Львова про стягнення з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ), аліментів на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову з 30 серпня 2022 року, до досягнення дитиною повноліття, державним виконавецм відкрито виконавче провадження №70859967.
Судом встановлено, що боржник ОСОБА_3 проходить військову службу в західному територіальному управлінні Національної гвардії України.
Стягувач ОСОБА_1 звернулася до державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ЛабиЯ.М. із заявою про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_3 з врахуванням вимог законодавства, на що отримала відповідь державного виконавця від 30.01. 2025 року за №3229 з розрахунком від 29.01.2025 року, з яких вбачається, що державний виконавець при розрахунку та стягненні аліментів з боржника ОСОБА_3 не враховує додаткову винагороду, яка виплачується на період воєнного стану, обґрунтовуючи такі свої дії ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 03.11.2023 року у справі №466/10758/23.
Ухвалою від 03 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова скаргу ОСОБА_3 на дії Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) задовольнив частково, зобов`язав Франківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) провести перерахунок заборгованості аліментів за кожен місяць, починаючи з листопада 2022 року без врахування додаткової винагороди, що не має постійного характеру в межах виконавчого провадження №70859967.
Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №146 від 26 лютого 1993 року, передбачено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям, під час дії воєнного стану» установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000,00 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних(бойових)дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Згідно із пунктом 2 розділу XXXIV Порядку на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується у відповідних розмірах, розмір якої залежить зокрема від безпосередньої участі у бойових діях, покладених завданнях та від іншого.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 року №1263 «Про внесення зміни до пункту 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» внесено зміни до пункту 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей , батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146, доповнивши його після слів «з усіх видів грошового забезпечення» словами «інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану».
Відповідно до п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», з внесеними до неї змінами постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 року №1263 «Про внесення зміни до пункту 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.
Вищенаведене спростовує висновки суду першої інстанції про те, що додаткова винагорода, яка виплачується на період воєнного стану, немає постійного характеру, окільки передбачена на період воєнного стану, така залежить від запровадженого в Україні воєнного стану та немає чітко визначеного терміну, а отже немає постійного характеру.
Наказом Міністерства оборони України від 15.05.2013 р. № 316 затверджено перелік додаткових видів грошового забезпечення та інших виплат, здійснених у грошовій формі, що не підлягають облікові при відрахуванні аліментів з військовослужбовців Збройних Сил України. До переліку віднесено наступні виплати:
одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби;
одноразова допомога на початкове обзаведення;
матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань;
грошова компенсація за піднайом (найом) жилих приміщень;
грошова компенсація у розмірі вартості набору продуктів особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом;
суми витрат, що відшкодовуються під час відряджень;
польові виплати;
грошова премія як вид заохочення, встановлений Дисциплінарним статутом Збройних Сил України;
допомога в проведенні поховання і компенсація матеріальних витрат на ритуальні послуги та спорудження надгробків;
грошова допомога для оздоровлення;
винагорода за тривалість безперервної військової служби;
підйомна допомога та добові за час перебування в дорозі;
допомога у зв`язку з вагітністю та пологами;
грошова компенсація за невикористані дні відпустки;
грошова компенсація військовослужбовцям за належне їм для отримання жиле приміщення.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі №760/4569/18-ц (провадження № 61-45100сво18), Верховний Суд зробив висновок про те, що стаття 81 СК України та частина третя статті 181 СК України вказують на необхідність визначення розміру аліментів від частки доходу платника, а не його заробітку. Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, до поняття «заробіток» включає також і виплати, які заробітною платою не є, зокрема доходи від підприємницької діяльності, кооперативів тощо, що свідчить про більш широке тлумачення змісту поняття «заробіток», ніж виплати, які виплачуються в межах трудових правовідносин.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2024 року у справі №209/3260/13-ц (провадження № 61-11541св23) зазначено, що: «додаткові виплати, які нараховувались та виплачувались боржнику за аліментами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» до 16 листопада 2022 року, не є одноразовим нерегулярним видом грошового забезпечення, мали постійний характер та відносились до видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, інших виплат, установлених законодавством, в тому числі і з додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру. 
З врахуванням наведеного, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необгрунтованість вимог скарги представника ОСОБА_1 , у зв`язку з чим ухвала Шевченківського районного суду Львівської області від 31 березня 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про зобов`язання державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лабу Я.М. провести перерахунок аліментів у виконавчому провадженні №70859967 з врахуванням додаткової винагороди, яка виплачується ОСОБА_3 на період воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Згідно з п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішенняє:1)неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;2)недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;3)невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;4)порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 31 березня 2025 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Зобов`язати державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лабу Ярослава провести перерахунок аліментів у виконавчому провадженні №70859967 з врахуванням додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 01.09.2025 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета
Судді: О.М. Ванівський
Р.П. Цяцяк