УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
19 червня 2025 року
м. Київ
Справа № 643/1311/24
Провадження № 51-2290 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 18 березня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2025 року відмовлено у задоволені заяви заставодавця ОСОБА_5 про повернення застави, внесеної щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , у розмірі 268 400 грн.
На вказану ухвалу обвинувачений ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, за результатом розгляду якої Харківський апеляційний суд ухвалою від 18 березня 2025 року відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі положень ч. 4 ст. 399 КПК України. 
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2025 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_5 .
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.
Щодо касаційного оскарження зазначеного вище рішення місцевого суду колегія суддів вбачає таке.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, можуть бути оскаржені у касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
Враховуючи зазначене, оскільки згадана вище ухвала місцевого суду не переглядалася по суті апеляційним судом, вона не може бути предметом касаційного оскарження.
Щодо касаційного оскарження зазначеного вище рішення апеляційного суду колегія суддів вбачає необхідним вказати таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, зокрема, крім іншого, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Як убачається зі змісту ухвали, апеляційний суд правильно встановив, що ухвала Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2025 року, постановлена в ході розгляду кримінального провадження по суті, якою відмовлено в задоволенні заяви заставодавця ОСОБА_5 про повернення застави, внесеної щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, оскільки це окремо не передбачено положенням чинного КПК України, а тому обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження, з чим погоджується і колегія суддів Верховного Суду.
Тому, керуючись положеннями п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 18 березня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                          ОСОБА_3