ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Постанова
Іменем України

07 серпня 2025 року м. Херсон
Номер провадження: 22-ц/819/607/25
Єдиний унікальний номер справи: № 521/17679/23
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:
головуючого Радченка С.В.
суддів: Бездрабко В.О.,
Приходько Л.А.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 травня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Дорошинської В.Е., у цивільній справі за позовом Миколаївського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції
У липні 2023 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом в обґрунтування якого зазначив, що 21.07.2022 року до Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості за допомогою засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з заявою звернувся відповідач про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю, у зв`язку із чим такий статус йому був присвоєний з 21.07.2022 року та призначено відповідні виплати з того ж дня в розмірі 11 927,16 грн за період з 28.09.2022 року по 07.11.2022 року. ОСОБА_1 , будучи ознайомленим з покладеними на нього обов`язками та порядком перебування в статусі безробітного, своїх обов`язків не виконав та перебував за кордоном понад 30 днів, що згідно з приписами пункту 3-3 Прикінцевих положень  Закону України  «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року є підставою припинення виплат по безробіттю. Окрім того, зазначали про те, що в разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому законом порядку як безробітна, за межі України, така особа зобов`язана повідомити про це територіальний орган центрального органу виконавчої влади.  Посилаючись на те, що відповідач свідомо не надав інформацію, яка впливала на виплати, що свідчить про недобросовісність його дій, просили стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти допомоги по безробіттю в сумі 11927,16 грн та судові витрати в сумі 2684,00 грн на користь Миколаївського обласного центру зайнятості.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02 травня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Миколаївського обласного центру зайнятості кошти виплачені як допомога по безробіттю у сумі 11927,16 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішення суду обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 , всупереч існуючому обов`язку особи, зареєстрованої в установленому законом порядку як безробітна,  не повідомив центр зайнятості про виїзд за кордон та безпідставно отримував допомогу по безробіттю в цей період, а тому сума виплаченого забезпечення підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції належним чином не оцінив докази та обставини по справі, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову. Зокрема посилається на те, що жодних виплат від центру зайнятості він не отримував на підтвердження чого надав виписку з банківського рахунку, з якої вбачається, що він отримував жодних надходжень на рахунок за вказаний період. Вказує, що коли він писав заяву на виплати, а саме 21.07.2022 року, він вказав реквізити наявного у нього рахунку Монобанку. Пізніше йому повідомили, що реквізити не підходять і потрібний інший банк, тому 5 вересня 2022 року, він відкрив рахунок в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та підписав угоду на відкриття рахунку. З наданої ним виписки банку по зазначеному рахунку вбачається, що з дати відкриття - з 05 вересня 2022 року по 28 лютого 2023 року жодних надходжень не надходило.
Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

В письмовому відзиві, який надійшов на адресу апеляційного суду, представник позивача просить відхилити доводи апеляційної скарги, як необгрунтовні та залишити без змін рішення суду першої інстанції

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

21.07.2022 року до Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості за допомогою засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з заявою звернувся ОСОБА_1 про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю, у зв`язку із чим такий статус йому був присвоєний з 21.07.2022 року та призначено відповідні виплати з того ж дня.
Наказом Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ від 01.09.2022 року №НТ220901 відповідачу скорочена виплата допомоги по безробіттю з 31.08.2022 року по 14.09.2022 року у зв`язку з недотриманням безробітним рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню.
Наказом Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ від 15.09.2022 року № НТ220915 відповідачу поновлена виплата допомоги по безробіттю з 15.09.2022 року.
Наказом Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ від 20.12.2022 року № НТ221220 відповідачу припинена виплата допомоги по безробіттю з 08.11.2022 року у зв`язку з невідвідуванням безробітним державної служби зайнятості без поважиш причин 30 календарних днів і більше та припинена реєстрація відповідача як безробітного з 08.11.2022 року у зв`язку з невідвідуванням без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування, а у період карантину - з дати останнього фактичного підтвердження безробітним наміру перебувати у статусі безробітного.
Листом від 08.12.2022 року № 18/15/1884-22 Миколаївський обласний центр зайнятості повідомив Первомайську філію Миколаївського ОЦЗ про надходження від Державної прикордонної служби України інформації щодо перебування зареєстрованих безробітних за кордоном понад 30 календарних днів, в переліку яких значиться відповідач.
Згідно наданої Державною прикордонною службою інформації відповідач виїхав з території України 21.07.2022 року та в`їхав на територію України 06.11.2022 року і перебував за кордоном протягом 109 днів.
Результати опрацювання отриманої від Державної прикордонної служби України інформації Первомайською міськрайонною філією Миколаївського ОЦЗ були оформлені актом розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 52-04-16/104 від 20 грудня 2022 року.
Примірник акту розслідування № 52-04-16/104 від 20 грудня 2022 року за вихідним №14/02/938-22 від 29.12.2022 року направлений відповідачу для ознайомлення засобами поштового зв`язку, який відповідач отримав особисто.
Відповідач заперечив перебування за кордоном з 21.07.2022 року натомість підтвердив перебування за кордоном з 29.08.2022 року по 06.11.2022 року та надав відповідні докази.
З урахуванням наданих відповідачем доказів перебування за кордоном з 29.08.2022 року по 06.11.2022 року позивачем складений розрахунок допомоги по безробіттю ОСОБА_1 , |ПК № 145222072100018, вих.№ 1811/131-23 від 13.01.2023 року про суму нарахованої допомоги по безробіттю в розмірі 11 927,16 грн за період з 28.09.2022 року по 07.11.2022 року.
Зазначена сума допомоги по безробіттю виплачена позивачем відповідачу, що підтверджується відповідними витягами з відомостей виплат за видами забезпечення та копіями платіжних доручень за спірний період, доданими до позовної заяви.        
23.01.2023 року Первомайською міськрайонною філією Миколаївського ОЦЗ виданий наказ № 13 «Про вжиття заходів щодо повернення необґрунтовано отриманих коштів допомоги по безробіттю ОСОБА_1 , номер персональної справи 145222072100018, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 », яким передбачено стягнення з відповідача необґрунтовано отриманих коштів допомоги по безробіттю в сумі 11927,16 грн за період з 28.09.2022 року по 07.11.2022 року у разі відмови відповідача повернути зазначену суму коштів у добровільному порядку. 
У період перебування відповідача за кордоном з 21.07.2022 року по 28.10.2022 року в Україні діяв воєнний стан, який введений статтею 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (із змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ).
З метою досудового врегулювання спору Первомайською міськрайонною філією Миколаївського ОЦЗ 23.01.2023 року відповідачу рекомендованим поштовим відправленням направлене повідомлення про повернення необґрунтовано отриманих коштів допомоги по безробіттю, яке відповідач отримав особисто - 20.02.2023 року. Відповіді від відповідача не надійшло.

Позиція апеляційного суду.
Згідно частини першої ст.368 ЦПК України, в апеляційному суді справа розглядається за правилами розгляду справ у суді першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу. 
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За частиною третьою ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи, що ціна позову в даній справі є меншою тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її розгляд здійснюється у письмовому провадженні, без виклику сторін.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.
Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.
Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.
Умови та тривалість виплати допомоги по безробіттю визначено статтею 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», частиною другою якої передбачено, що тривалість виплати допомоги по безробіттю застрахованим особам визначається залежно від страхового стажу.
Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» всі застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Частиною 3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.
У разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг (пункт 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці і соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України № 60/69 від 13 лютого 2009 року).
Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави врегульовано статтею 1212 ЦК України, за положеннями якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Разом з тим, згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Отже, законодавцем передбачені два винятки із загального правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Зазначений правовий висновок викладений, зокрема у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).
При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).
Відповідно до п. 28 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженого Постановою КМУ від 19.09.2018 №792, зареєстрований безробітний у разі виїзду за кордон під час воєнного стану зобов`язаний повідомити про це центр зайнятості, а у разі перебування його за кордоном понад 30 календарних днів - подати до центру зайнятості відповідну заяву про припинення реєстрації як безробітного.
Суд першої інстанції встановивши, що Відповідач, в порушення вимог, передбачених абзацом 2 пункту 28 Порядку не повідомив центр зайнятості про виїзд 29.08.2022 року за кордон під час воєнного стану та під час перебування за кордоном понад 30 календарних днів у період воєнного стану не подав до центру зайнятості відповідну заяву про припинення реєстрації як безробітного, у зв`язку з чим ним безпідставно отримана допомога по безробіттю за період з 28.09.2022 року по 07.11.2022 року, дійшов обгрунтованого висновку про те, що вказані дії свідчать про недобросовісність відповідача, як набувача виплати допомоги по безробіттю, а тому отримана ним допомога по безробіттю за вказаний період підлягає стягненню з нього на користь позивача, як незаконно отримана.
Колегією суддів не приймаються доводи ОСОБА_1 про те, що він не отримував виплат від Миколаївського обласного центру зайнятості.
З матеріалів справи вбачається, що на рахунок ОСОБА_1 , зазначений ним при оформленні допомоги по безробіттю НОМЕР_2 , відкритий в АТ «А-БАНК» були направлені кошти у вигляді допомоги по безробіттю:
- за жовтень 2022 року – 3805,65 грн. (а.с.50);
- за листопад 2022 року – 7904,84 грн (а.с.52);
- за грудень 2022 року – 215,67 грн (а.с.54).

З виписки по картці ОСОБА_1 (рахунок НОМЕР_2 ), сам Банк зазначає, що за період 20.09.2022 року по 24.11.2023 року на картку надходили зарахування, загальна сума яких (29047,32грн.) узгоджується з сумою, що відповідач отримав, як допомогу по безробіттю.
За таких обставин, посилання апелянта на необгрунтованість позовних вимог в частині фактичного отримання ним коштів від позивача є такими, що не підтверджуються доказами.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду. Докази та обставини, на які посилається представник заявниці в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду попередньої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми процесуального права.
Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції апелянтом не наведено.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги не спростовується, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

       Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 травня 2025 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України. 

Головуючий С.В. Радченко

Судді В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько