КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

 

Унікальний номер справи № 939/270/25 Апеляційне провадження № 22-ц/824/11603/2025	Головуючий у суді першої інстанції - Герасименко М.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
04 вересня 2025 року                                                                                 місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                  Оніщук М.І.,
судді                                     Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», подану від його імені та в його інтересах Мосійчук Альоною Ігорівною , на рішення Бородянського районного суду Київської області від 14 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
В С Т А Н О В И В:
У січні 2025 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»звернулось до Бородянського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно з яким просило суд: 
-              стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1328-6639 від 09.01.2024 в розмірі 38 000 грн. 00 грн., з яких: 7 600 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 30 400 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами;
-              стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судові витрати у розмірі 2 422 грн. 00 коп.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 09.01.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1328-6639, який підписано електронним підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора С5372, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 7 600 гривень, строком кредитування 300 днів до 03.11.2024, зі сплатою комісії за видачу кредиту в розмірі 15% від суми кредиту, зниженої процентної ставки в розмірі 1,20% в день і стандартної процентної ставки в розмірі 1,50% в день.
Відповідач отримала кошти, але умови договору не виконала, грошові кошти не повернула, в зв`язку з чим станом на 03.01.2025 її заборгованість становить 42620 грн. 80 коп., яка складається із: 7600 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за кредитом, 33880 грн. 80 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 1 140 грн. 00 коп. прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. 
При цьому, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією і процентами в загальній сумі 4620,80 грн за умовами погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 38000 грн. 00 коп. 
Враховуючи таке, позивач просив стягнути заборгованість у розмірі 38000 грн. 00 коп., яка складається із: 7600 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за кредитом, 30400 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 14.04.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1328-6639 від 09.01.2024 в розмірі 30 400 грн. 00 коп. та на відшкодування витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 937 грн. 92 коп. В іншій частині позову відмовлено.
В апеляційній скарзі, позивач, посилаючись неправильне застосування норм процесуального та матеріального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення вимог про стягнення заборгованості за нарахованими процентами скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» здійснювало нарахування лише по процентам за користування кредитом (п. 4.6. та 10.2 кредитного договору) в строк договору (п. 4.9. договору), що погоджено сторонами.
Посилається на те, що позивач не нараховував відповідачу жодних процентів за несвоєчасне повернення отриманого кредиту в силу положень ст. 625 ЦК України за неналежне виконання умов кредитного договору.
При цьому, ОСОБА_2 правом споживача відмовитися в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом чотирнадцяти днів не скористалась та продовжувала користуватись кредитом на погоджених між сторонами умовах. Більш того, ОСОБА_2 ознайомилась з паспортом споживчого кредиту та кредитним договором, їх підписала, а тому умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами було визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України. Вважає, що позивач має законне право на нарахування процентів, згідно з умовами укладеного між сторонами договору.
Вказує, що договір з відповідачкою було укладено в межах перехідного періоду (з 24.12.2023 по 22.04.2024 включно), коли розмір денної процентної ставки не міг перевищувати 2,5 %, а тому погоджена процентна ставка не суперечила вимогами чинного законодавства. Разом з цим вказує, що денна процентна ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносились зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки
Ухвалами Київського апеляційного суду від 20.05.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відзив на апеляційну скаргу подано не було.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції оскаржується ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» лише в частині часткового задоволення вимог про стягнення простроченої заборгованість за нарахованими процентами, то відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України його законність в іншій частині колегією суддів не перевіряється.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Частково задовольняючи вимоги про стягнення заборгованості за нарахованими процентами, суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір був укладений після набрання чинності частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 498-IX та набрала чинності 24.12.2023), а тому максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.
Судом першої інстанції було встановлено, що 09.01.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1328-6639, який підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором С5372, за умовами якого останній було надано кредит у розмірі 7600,00 грн, строком кредитування 300 днів до 03.11.2024, зі сплатою комісії за видачу кредиту в розмірі 15% від суми кредиту та зниженої процентної ставки в розмірі 1,20% в день і стандартної процентної ставки в розмірі 1,50% в день (далі - Договір).
Відповідач умови зазначеного договору належним чином не виконувала, в зв`язку з чим станом на 03.01.2025 її заборгованість, згідно розрахунку позивача, складає 42620 грн. 80 коп., яка складається із: 7600 грн. 00 коп. - основний борг, 33880 грн. 80 коп. - заборгованість за відсотками за період з 09.01.2024 по 03.11.2024, 1 140 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією.
Разом з цим, суд першої інстанції встановив, що кредитодавець прийняв рішення про можливість застосування до ОСОБА_2 програми лояльності для споживачів фінансових послуг та частково списав заборгованість позичальнику за нарахованими комісією і процентами на загальну суму - 4620 грн. 80 коп. за умовами погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 38000 грн. 00 коп.
З урахуванням такого було встановлено, що загальний розмір заборгованості, в результаті часткового списання заборгованості за кредитним договором № 1328-6639 від 09.01.2024 становить 38000 грн. 00 грн. та складається із: 7600 грн. 00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 30400 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Згідно зі статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 627ЦК України та статті 6ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони (стаття 207 ЦК України).
За положеннями статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Судом першої інстанції було установлено, що договір про відкриття кредитної лінії № 1328-6639 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 був укладений у електронній формі та підписаний позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором у розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію».
Особливості укладення кредитного договору в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
У своїй постанові від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19Верховний Суд зробив висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора.
За умовами договору про відкриття кредитної лінії, для укладання цього Договору, у порядку встановленими Правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на вебсайті кредитодавця усіх граф відповідної форми. Позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою вебсайту кредитодавця та які необхідні для укладення договору.
Згідно Правил відкриття кредитної лінії, які є невід`ємною частиною договору та разом з договором про відкриття кредитної лінії складають єдиний договір, процес надання (оформлення) кредиту розпочинається зі здійснення позичальником реєстрації в ІТС чи вході позичальника до особистого кабінету за допомогою одноразового паролю. При реєстрації в ІТС чи вході до особистого кабінету позичальник, шляхом проставлення відмітки (чекбокс) на сайті підтверджує: надання згоди на обробку його персональних даних кредитодавцем та телекомунікаційними операторами на умовах згоди на обробку персональних даних, яка міститься на сайті; ознайомлення з актуальною версією правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорту споживчого кредиту, інформацією про істотні характеристики послуги із надання споживчого кредиту, які містяться на сайті; ознайомлення та прийняття умов положення про конфіденційність, яке міститься на сайті; ознайомлення та прийняття публічної пропозиції ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на укладання договору про використання аналого власноручного підпису для вчинення правочинів (п. 4.1. Правил).
До укладення договору заявник ознайомлюється та порівнює різні пропозиції кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахування обрання певного типу продукту. Кредитодавець надає інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця, заявнику безоплатно разом з проектом договору за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) у складі оферти, із зазначенням дати надання такої інформації (п. 4.3. Правил).
Наведене указує на те, що позичальник управі обрати тип кредитного продукту серед пропозицій кредитодавця, залишити заяву на вебсайті для подальшого укладення кредитного договору, а кредитодавець у подальшому надає заявнику інформацію щодо відповідного типу кредитної пропозиції у документах стандартної форми, розроблених самим кредитодавцем, де зазначено основні умови кредитування, з якими позичальник управі погодитися та укласти кредитний договір або відмовитися від укладення договору, а тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що розмір відсотків за користування кредитними коштами було визначено за спільною згодою, оскільки процентна ставка була визначена кредитодавцем в односторонньому порядку та наведена у паспорті споживчого кредиту, а ОСОБА_2 уклала договір з кредитодавцем, погодившись на пропозицію укласти договір на запропонованих ТОВ «Укр Кредит Фінанс» умовах.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору ( частина 1-4 статті 1056-1 ЦК України).
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Судом першої інстанції було установлено, що відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у неї перед позивачем виникла заборгованість за укладеним кредитним договором та врахувавши встановлені обставин дійшов висновку про правомірність заявлених позивачем вимог про стягнення тіла кредиту, проте дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом. 
Так, суд першої інстанції вказав, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками підлягають частковому задоволенню, оскільки кредитний договір був укладений після набрання чинності частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 498-IX та набрала чинності 24.12.2023), а тому максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
З врахуванням наведеного, у розрізі доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного.
На момент укладення договору між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 про відкриття кредитної лінії № 1328-6639 стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.
Разом з цим, частиною 4  розділу II Прикінцеві та перехідні положення Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом слід привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону.
У справі, що переглядається, договір між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 про відкриття кредитної лінії № 1328-6639 був укладений 09.01.2024, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а тому ТОВ «Укр Кредит Фінанс» мало привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону, зважаючи на порядок укладення договору із ОСОБА_2 .
Дійсно,  пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Однак, перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Зазначене указує на те, шо строк встановлений в п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлювався для договорів укладених до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», якщо строк дії таких договорів продовжувався після набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Таким чином, умови договору щодо встановлення денної процентної ставки вище 1 % є нікчемними в силу положень частини 5 статті 8 та частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками, виходячи із максимального розміру денної процентної ставки, що становить 1 %.
З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваного рішення не ґрунтуються на вимогах закону,  а отже не спростовують та не впливають на законність і обґрунтованість ухваленого судом рішення.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішення, та зводяться лише до переоцінки доказів та незгоди  апелянта з такими висновками, які узгоджуються з вимогами закону і з якими у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.
Таким чином, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам позивача належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, та правильне по суті рішення.
При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.
Також слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», подану від його імені та в його інтересах Мосійчук Альоною Ігорівною - залишити без задоволення.
Рішення Бородянського районного суду Київської області від 14 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                            М.І. Оніщук                                                                                                                             
Судді                                                                                                В.А. Шебуєва
 
                                                                                                          О.В. Кафідова