ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року	Львів	Справа № 380/5803/25 пров. № А/857/19390/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Гудима Л.Я., Ніколіна В.В., 

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року про закриття провадження у справі (головуючий суддя: Качур Р.П., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

                                                              встановив:

ОСОБА_1 , 24.03.2025 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив: 
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо застосування розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року (1762,00 грн), під час визначення у довідці від 26 лютого 2025 року № 1159/12/3393 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року розмірів надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року, в якій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, вказати такі розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: посадовий оклад (26 т.р.) (2684 x 3,04) 8160,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням (підполковник) (2684 x 0,8) -2150,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) (ПО+ОВЗ) - 5155,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби (65%) (ПО+ОВЗ+НВР) - 10052,25 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%) (ПО) - 816,00 грн; премія (140%) (ПО) - 11424,00 грн з урахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 р. у справі № 380/3672/24 та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі № 380/17617/24, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01 лютого 2023 року.
Підставою позову зазначено протиправність зазначення в довідці від 26 лютого 2025 року № 1159/12/3393 про розмір грошового забезпечення, яка видана на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі № 380/17617/24, розмірів додаткових видів грошового забезпечення в меншому розмірі. Вважає, що у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 слід зазначити такі розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: посадовий оклад (26 т.р.) (2684 x 3,04) 8160,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням (підполковник) (2684 x 0,8) -2150,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) (ПО+ОВЗ) - 5155,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби (65%) (ПО+ОВЗ+НВР) - 10052,25 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%) (ПО) - 816,00 грн; премія (140%) (ПО) - 11424,00 грн. Тому звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії закрито.
З цим судовим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм процесуального права, а тому просить його скасувати, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що зі змісту виданої відповідачем на виконання рішення суду довідки, розміри посадового окладу та окладу за військовим званням визначені відповідачем із урахуванням розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01. 2023 р. (2684,00 грн.), проте інші види грошового забезпечення, такі як надбавка за вислугу років (50%), надбавка за особливості проходження служби (65%), надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%) та премія (140%) обраховані із урахуванням розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01.2018 р. (1762,00 грн), а не посадового окладу та окладу за військовим званням, які належало обрахувати згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 р. у справі № 380/3672/24.
Зазначає, що надбавка за вислугу років, додаткові складові грошового забезпечення та премія, зазначені у довідці, виданій на виконання рішення суду у даній справі, мають визначатися, виходячи з положень Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам та Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 р. № 414, а не відповідно до вказівок Департаменту соціального забезпечення МО України у листах від 14.10.2023 р. № 737/2/3564 та від 14.11.2023 р. № 220/13/7642, оскільки це прямо суперечить п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №7 04.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи те, що відсутні клопотання про розгляд справи за участю сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини вже вирішено Львівським окружним адміністративним судом у рішеннях від 28.03.2024 у справі № 380/3672/24, від 18.12.2024 у справі № 380/17617/24.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Водночас, пунктом 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Отже, закриття провадження в адміністративній справі з наведених підстав можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалене за результатами розгляду тотожного позову, в якому збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, проте як таких, що роблять можливим пред`явлення позову. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
Тобто достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність рішення (постанови) чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач у цій справі (380/5803/25) заявив такі позовні вимоги:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо застосування розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року (1762,00 грн), під час визначення у довідці від 26 лютого 2025 року № 1159/12/3393 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року розмірів надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року, в якій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, вказати такі розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: посадовий оклад (26 т.р.) (2684 x 3,04) 8160,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням (підполковник) (2684 x 0,8) -2150,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) (ПО+ОВЗ) - 5155,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби (65%) (ПО+ОВЗ+НВР) - 10052,25 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%) (ПО) - 816,00 грн; премія (140%) (ПО) - 11424,00 грн з урахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 р. у справі № 380/3672/24 та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі № 380/17617/24, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01 лютого 2023 року.
Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 у справі № 380/3672/24, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не оформлення і не подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.02.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023, із розрахунком посадового окладу, окладу за військовим званням та всіх інших видів грошового забезпечення, які обчислюються з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, із застосуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.02.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023, для перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 та 01.02.2023.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.02.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023, обчисленого із застосуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.02.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 для перерахунку основного розміру пенсії позивача з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 та 01.02.2023.
Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі № 380/17617/24, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зменшення ОСОБА_1 в довідці від 28.06.2024 № 1159/12/9416 розміру надбавки за особливості проходження служби з 65% до 1% та премії з 140% до 10%.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року, в якій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, вказати розміри: надбавки за особливості проходження служби - 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії - 140% посадового окладу, а також інші щомісячні додаткові види грошового забезпечення.
На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі № 380/17617/24 ІНФОРМАЦІЯ_2 видав довідку про розмір грошового забезпечення № 1159/12/3393 від 26.02.2025, в яку включив такі види грошового забезпечення:
- посадовий оклад – 8160,00 грн;
- оклад за військовим (спеціальним) званням – 2150,00 грн;
- надбавка за вислугу років (50%) – 3385,00 грн;
- надбавка за особливості проходження служби (65%) – 6600,75 грн;
- надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%) – 536,00 грн;
- премія (140%) – 7504,00 грн.
Позивач не погоджується із розмірами додаткових видів грошового забезпечення, які включені в таку довідку, тому звернувся до суду із цим позовом.
Відповідно до частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. 
Частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом. 
Таким законом є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».
Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 
Пунктом другим частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: обов`язковості виконання рішень.
За змістом частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Аналіз вищезазначених законодавчих норм дає підстави дійти висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.
Статтею 382 КАС України визначені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.
Відповідно до вимог частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
Суд зазначає, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що є такі види судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу на те, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (стаття 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Судом встановлено, що заявлені позивачем у цій справі вимоги безпосередньо спрямовані на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 р. у справі № 380/3672/24 та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі № 380/17617/24, оскільки рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі № 380/17617/24 визначено відсоткові розміри додаткових видів грошового забезпечення позивача, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 р. у справі № 380/3672/24 визначено, що розрахунок посадового окладу, окладу за військовим званням та всіх інших видів грошового забезпечення, які обчислюються з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, із застосуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.02.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023.
Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого предмету спору і між тими самими сторонами, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду без змін. 
Згідно ст. 139 КАС України, судові витрати не підлягають розподілу.
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –

                                                            постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року про закриття провадження у справі № 380/5803/25 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Ніколін