ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2025 р. 	Справа № 440/2705/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Кременчукгаз" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2025, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, повний текст складено 10.06.25  по справі № 440/2705/24
за позовом                     Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг  
до                     Приватного акціонерного товариства "Кременчукгаз"                             
про стягнення адміністративно-господарських санкцій
ВСТАНОВИВ:
Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг  звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Кременчукгаз" про стягнення в дохід Державного бюджету України 215628,00 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року адміністративний позов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Кременчукгаз" 215628,00 (двісті п`ятнадцять тисяч шістсот двадцять вісім) в дохід Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції".
ПрАТ "Кременчукгаз", не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене при неправильному застосуванні судом норм матеріального і порушенні норм процесуального права та за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. Вказує , що позовна заява та додані до неї матеріали не містять посилання на розрахунок суми стягуваного штрафу. В матеріалах позову лише зазначено суму штрафу та розраховано суму пені за його несплату, проте яким чином Регулятором був визначений розмір штрафу невідомо. Єдиним, передбаченим законодавством, доказом дотримання НКРЕКП норм Методики, наслідком чого є забезпечення відповідності розміру штрафу обставинам порушення, є письмовий розрахунок розміру штрафу. В супереч приписам ст. 77 КАС України позивачем до матеріалів справи не додано письмового розрахунку розміру застосовуваного штрафу, що не завадило місцевому адміністративному суду вважати суму штрафу доведеною та правомірною. За таких обставин, висновок суду про обґрунтованість позовних вимог про стягнення штрафу є безпідставним, оскільки обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими залишилися не доведеними, що у свою чергу свідчить про порушення місцевим судом норм процесуального права, а саме: ст.ст. 72,242,244 КАС України та неправильне застосування норм матеріального права (незастосування розділів І, ІІ Методики). Просить суд рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 року скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову НКРЕКП про стягнення штрафу та пені в розмірі, що загалом становить 215 628,00 грн. відмовити.
Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг подало до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає доводи апеляційної скарги надуманими та необґрунтованими, в той час як рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі № 440/2705/24 прийняте відповідно до норм матеріального і процесуального права, при дотриманні основних принципів судочинства, зокрема, верховенства права, законності, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, при цьому, судом було правильно встановлено обставини у справі. Вказує, що подання позову про стягнення суми штрафу та пені, які ліцензіат відмовляється сплатити, є способом реалізації виключної компетенції НКРЕКП. Так, Постановою № 2019 на ПрАТ «КРЕМЕНЧУКГАЗ» за не виконання рішення НКРЕКП накладено штраф у розмірі 107 814 (сто сім тисяч вісімсот чотирнадцять) грн.  Постанова № 2019 є діючою та не скасованою у судовому порядку, та із урахуванням положення статті 5 Закону про НКРЕКП, підлягає виконанню Скаржником. Зазначена сума штрафу Відповідачем сплачена не була, документи, що підтверджують сплату штрафу до НКРЕКП не надходили. У зв`язку з цим позивачем нараховано товариству пеню у розмірі 107814, 00 грн. Просить апеляційну скаргу  залишити без задоволення, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі № 440/2705/24 залишити без змін.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.
Колегія суддів, вислухавши суддю – доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції , доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у їх сукупності вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що НКРЕКП на засіданні 01.11.2023, яке проводилось у формі відкритого слухання, установлено, що ПрАТ Кременчукгаз (код ЄДРПОУ 03351734) не виконано вимоги абзаців другого та дев`ятого пункту 1 розпорядчої частини розпорядження НКРЕКП від 22.06.2023 №169-р "Про усунення порушень ПрАТ "Кременчукгаз", у зв`язку з чим постановою Про накладення штрафу на ПрАТ "Кременчукгаз" за невиконання рішення НКРЕКП від 01.11.2023 №2019 накладено на відповідача штраф у розмірі 107814 грн.
Копію вказаної постанови відповідач отримав 13.11.2023.
Оскільки відповідач добровільно не сплатив суду штрафу, НКРЕКП звернулося до суду з позовом про стягнення в дохід Державного бюджету України  суми у розмірі 215628,00 грн , яка складається із штраф у розмірі 107814 грн та пені у розмірі 107814 грн.
Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог щодо стягнення з відповідача штрафу та пені в загальному у розмірі 215628 грн в дохід Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції").
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.
За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає Закон України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22 вересня 2016 року № 1540-VIII /надалі - Закон № 1540-VIII/.
Відповідно до статті 1 Закону № 1540-VIII Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі статтею 2 Закону № 1540-VIII Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, у сфері енергетики.
Відповідно до статті 3 Закону № 1540-VIII Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.
Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.
Основними завданнями Регулятора є: 1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; 3) сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав; 4) забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; 5) сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури; 6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг; 7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища; 8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг; 10) інші завдання, передбачені законом.
При цьому згідно зі статтею 19 Закону № 1540-VIII Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та суб`єктами, що належать до особливої групи споживачів у розумінні Закону України "Про ринок електричної енергії", законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.
Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.
За результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.
У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, санкції, передбаченої цим Законом.
Статтею 22 Закону № 1540-VIII передбачено, що за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, та суб`єктів, що належать до особливої групи споживачів, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді: 1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень; 2) накладення штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії.
Суб`єкти, на яких накладено штраф, зобов`язані сплатити його у 30-денний строк з дня одержання копії рішення про накладення штрафу, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону.
За заявою суб`єкта господарювання, на якого накладено штраф, Регулятор своїм рішенням має право відстрочити або розстрочити сплату накладеного ним штрафу. За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі 1,5 відсотка суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Регулятора.
Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до Державного бюджету України.
Протягом п`яти робочих днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати Регулятору документи, що підтверджують сплату штрафу.
У разі відмови від сплати штрафу та пені їх примусове стягнення здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Регулятора, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону.
З матеріалів справи встановлено, що постановою від 01.11.2023 №2019 Про накладення штрафу на ПрАТ "Кременчукгаз" за невиконання рішення НКРЕКП на ПрАТ "Кременчукгаз" накладено штраф у розмірі 107814 грн.
Штраф на ПрАТ "Кременчукгаз" у розмірі 107814 грн за невиконання пункті 1 розпорядчої частини розпорядження НКРЕКП від 22.06.2023 №169-р «Про усунення порушень ПРАТ «КРЕМЕНЧУКГАЗ», а саме абзаців:
другого у частині забезпечення встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких газ використовується тільки для приготування їжі відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»,
дев`ятого у частині до виконання заходів зі встановлення населенню 5434 одиниць індивідуальних лічильників газу на загальну суму 12 404,5 тис. грн (без ПДВ) та надати до Сектору НКРЕКП у Полтавській області копії підтверджувальних документів щодо виконання зазначених заходів інвестиційної програми на 2021 рік (План розвитку газорозподільної системи ПрАТ Кременчукгаз на 2021 - 2030 роки), із наданням до НКРЕКП щотижневої інформації щодо стану до виконання цих заходів інвестиційної програми на 2021 рік (План розвитку газорозподільної системи ПРАТ «КРЕМЕНЧУКГАЗ» на 2021 - 2030 роки).
Колегія суддів звертає увагу на те , що ПрАТ Кременчукгаз оскаржило до суду розпорядження НКРЕКП від 22.06.2023 №169-р у первинній редакції щодо вимог Регулятора виконати план розвитку газорозподільної системи (інвестиційну програму) та погасити заборгованість перед Оператором ГТС.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 по справі №440/15033/23 відмовлено у задоволенні позову ПрАТ "Кременчукгаз" про визнання протиправним та скасування розпорядження НКРЕКП від 22.06.2023 №169-р Про усунення порушень ПрАТ "Кременчукгаз" у частині зобов`язання до 01 серпня 2023 року довиконати заходи зі встановлення населенню 5434 одиниць індивідуальних лічильників газу на загальну суму 12404,50 тис. грн (без ПДВ); до 02 жовтня 2023 року здійснити розрахунки із оператором газотранспортної системи за надані у 2021 2022 роках послуги транспортування, зокрема погасити заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України.
Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 11.07.2024 скасував рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 та ухвалив нове рішення про задоволення позову.
Постановою Верховного Суду від 27.01.2025 касаційну скаргу НКРЕКП задоволено. Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2024 в справі №440/15033/23 скасовано, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року залишено в силі.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, судовим розглядом встановлено правомірність розпорядження НКРЕКП від 22.06.2023 №169-р Про усунення порушень ПрАТ "Кременчукгаз", невиконання (пункту 1 розпорядчої частини) якого слугувало підставою для прийняття НКРЕКП постанови від 01.11.2023 №2019 Про накладення штрафу на ПрАТ "Кременчукгаз" за невиконання рішення НКРЕКП на ПрАТ "Кременчукгаз".
Постанова НКРЕКП від 01.11.2023 №2019 Про накладення штрафу на ПрАТ "Кременчукгаз" за невиконання рішення НКРЕКП на ПрАТ "Кременчукгаз" є діючою , позивачем не оскаржена та у судовому порядку не скасована , тобто із урахуванням положення статті 5 Закону про НКРЕКП підлягає виконанню.
Предметом розгляду даної справи є стягнення штрафу у розмірі 107 814 грн накладеного Постановою № 2019 та нарахованої пені у розмірі 107 814 грн.
Відповідно до висновку , викладеного в постанові Верховного суду 27 травня 2025 року по справі№ 160/9858/19 , у випадку звернення НКРЕКП до суду з позовом до суб`єкта господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, про стягнення штрафу, адміністративний суд перевіряє наявність правової підстави для накладення штрафу на суб`єкта господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері. У разі підтвердження правової підстави, суд перевіряє, чи було дотримано процедуру накладення штрафу та відповідність розміру штрафу, що був накладений, положенням частини другої статті 22 Закону № 1540-VIII, та чи дійсно суб`єкт господарювання не сплатив штраф у строк, передбачений абзацом 1 частини п`ятої статті 22 Закону № 1540-VIII, та правильність нарахування пені відповідно до абзацу 3 частини п`ятої статті 22 Закону № 1540-VIII.  Суди, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення (постанови) Регулятора, також мають оцінити, чи є стягнення штрафу та пені пропорційним допущеному порушенню.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2025 для належного розгляду справи та з`ясування всіх обставин у справі витребувано у Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг розрахунок розміру штрафу в сумі 107814,0 грн , накладений постановою   НКРЕКП від 01.11.2023   №2019.
На виконання вимог ухвали суду НКРЕКП надано письмові пояснення та калькулятор розрахунку штрафу.
Механізм визначення розміру штрафів, які накладаються НКРЕКП, зокрема, за порушення ліцензіатами законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг та відповідних ліцензійних умов, встановлено Порядком (методикою) визначення розміру штрафів, які накладаються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженим постановою НКРЕКП від 29.09.2023 № 1800 (далі - Порядок № 1800), відповідно до якого розмір штрафів визначається НКРЕКП з урахуванням вимог законів України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про ринок електричної енергії», «Про ринок природного газу», «Про теплопостачання» та «Про природні монополії».
Відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 1800 розрахунок штрафів за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг та відповідних ліцензійних умов складається з таких етапів:
1) визначення початкового розміру штрафу, що включає:
застосування критеріїв оцінки серйозності та характеру порушення;
розрахунок завданої ліцензіатом шкоди, та/або отриманої додаткової вигоди, внаслідок порушення (у разі можливості встановлення такої шкоди або додаткової вигоди);
2) коригування розміру штрафу з урахуванням тривалості порушення;
3) коригування розміру штрафу з урахуванням пом`якшуючих та/або обтяжуючих обставин;
4) коригування розміру штрафу з метою забезпечення належного рівня стримування від майбутніх порушень та забезпечення пропорційності покарання та порушення;
5) визначення підсумкового розміру штрафу та коригування розміру штрафу для уникнення перевищення максимальної та мінімальної межі штрафу;
6) застосування індивідуальних пом`якшень.
Згідно з пунктом 2.6.1 Порядку № 1800 підсумковим розміром штрафу за правопорушення є штраф, розрахований та скоригований відповідно до глав 2.2 - 2.5 цього розділу.
Пунктами 2.7.1, 2.7.2 Порядку № 1800 визначено, якщо ліцензіат вчиняє дії, спрямовані на усунення порушення після його виявлення, НКРЕКП має право застосувати індивідуальне пом`якшення та додатково зменшити підсумковий розмір штрафу, але не більш ніж на 50% від підсумкового розміру штрафу. Діями ліцензіата, що спрямовані на усунення порушення, можуть бути, зокрема:
1) надання НКРЕКП інформації, що вказує про врегулювання вчиненого порушення або його усунення в найкоротші строки;
2) самостійне відшкодування збитків постраждалим сторонам після виявлення вчиненого порушення, але до прийняття рішення НКРЕКП про застосування санкції у вигляді штрафу;
3) добровільна відмова від додаткової вигоди, отриманої внаслідок порушення, та її повернення всім постраждалим сторонам;
4) активна співпраця порушника з НКРЕКП, зокрема, сприяння з`ясуванню всіх обставин та наслідків порушення.
5) надання НКРЕКП інформації, що вказує на зміни в роботі ліцензіата, спрямовані на недопущення подібних порушень в майбутньому (збільшення кількості працівників, оптимізація процесів та інше) та, за наявності, підтвердження ефективності запроваджених змін.
У випадку, якщо після застосування індивідуальних пом`якшень, сума штрафу за порушення є нижчою за мінімальний розмір штрафу, передбачений законодавством, НКРЕКП не накладає штраф, а застосовує санкцію у вигляді застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень.
Частиною 2 статті 22 Закону № 1540-VIII передбачено, про що уже зазначено вище, що за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді:
1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень;
2) накладення штрафу;
3) зупинення дії ліцензії;
4) анулювання ліцензії.
За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до посадових осіб суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, та суб`єктів, що належать до особливої групи споживачів, Регулятор може застосовувати адміністративні стягнення.
Приписи вказаної норми узгоджуються з приписами статті 59 Закону України «Про ринок природного газу», якою також визначено, що регулятор у разі скоєння правопорушення на ринку природного газу, зокрема порушення ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню, приймає у межах своїх повноважень рішення про накладення штрафів на суб`єктів ринку природного газу (крім споживачів) у таких розмірах: від 3000 до 100000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність на ринку природного газу відповідно до законодавства у сфері функціонування ринку природного газу.
Частинами четвертою, п`ятою статті 59 Закону України “Про ринок природного газу” визначено, що штрафи, передбачені цією статтею, мають бути ефективними, стримуючими та пропорційними, а їх розмір має відповідати виду, тривалості та тяжкості порушення, завданій споживачам шкоді та потенційній вигоді від торгівлі з використанням інсайдерської інформації, маніпулювання або спроби маніпулювання на оптовому енергетичному ринку.
Під час визначення санкцій за порушення, передбачені цією статтею, Регулятор враховує серйозність і тривалість правопорушення, наслідки правопорушення для інтересів ринку природного газу та його суб`єктів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
Поведінка правопорушника, спрямована на зменшення негативних наслідків правопорушення, негайне припинення правопорушення після його виявлення, сприяння виявленню правопорушення Регулятором під час перевірки вважаються пом`якшуючими обставинами.
Поведінка правопорушника, спрямована на приховування правопорушення та його негативних наслідків, на продовження вчинення правопорушення, а також повторне вчинення правопорушення на ринку природного газу вважаються обтяжуючими обставинами.
В силу вимог частини третьої статті 22 Закону № 1540-VIII при застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.
Дослідивши надані до суду відповідачем документи , колегією суддів  встановлено , що приймаючи постанову від 01.11.2023 №2019 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг оцінила серйозність і тривалість правопорушення, наслідки правопорушення для інтересів ринку ї та учасників ринку, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
Наданий суду калькулятор розрахунку штрафу містить показники щодо всіх етапів розрахунку розміру штрафу ( визначення початкового розміру штрафу, що включає: застосування критеріїв оцінки серйозності та характеру порушення; розрахунок завданої ліцензіатом шкоди, та/або отриманої додаткової вигоди, внаслідок порушення (у разі можливості встановлення такої шкоди або додаткової вигоди); коригування розміру штрафу з урахуванням тривалості порушення; коригування розміру штрафу з урахуванням пом`якшуючих та/або обтяжуючих обставин; коригування розміру штрафу з метою забезпечення належного рівня стримування від майбутніх порушень та забезпечення пропорційності покарання та порушення;  визначення підсумкового розміру штрафу та коригування розміру штрафу для уникнення перевищення максимальної та мінімальної межі штрафу;  застосування індивідуальних пом`якшень) , визначених Порядком (методикою) визначення розміру штрафів, які накладаються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженим постановою НКРЕКП від 29.09.2023 № 1800.
Тобто,  Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг при розрахунку штрафу , встановленого оскаржуваною постановою , виконала вимоги четвертої, п`ятої статті 59 Закону України “Про ринок природного газу” та Порядком (методикою) визначення розміру штрафів, які накладаються Національною комісією, що свідчить про дотримання відповідачем при прийнятті постанови від 01.11.2023 №2019 принципу обґрунтованості та пропорційності.
В постанові НКРЕКП від 01.11.2023 №2019 вказано, що зазначена сума штрафу має бути сплачена до Державного бюджету України у 30-тиденний строк з дня одержання копії постанови (код бюджетної класифікації 21081100 Адміністративні штрафи та інші санкції).
Станом на 29.02.2024 ПрАТ «Кременчукгаз» не сплатило суму штрафу згідно постанови НКРЕКП від 01.11.2023 №2019, що не спростовується відповідачем.
За змістом ч. 5 ст. 22 Закону № 1540-VIII суб`єкти господарювання, на яких накладено штраф, зобов`язані сплатити його у 30-денний строк з дня одержання копії рішення про накладення штрафу, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону.
За заявою суб`єкта господарювання, на якого накладено штраф, Регулятор своїм рішенням має право відстрочити або розстрочити сплату накладеного ним штрафу.
За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі 1,5 відсотка суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Регулятора.
Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до Державного бюджету України.
Протягом п`яти робочих днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати Регулятору документи, що підтверджують сплату штрафу.
У разі відмови від сплати штрафу та пені їх примусове стягнення здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Регулятора, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у позовній заяві наведено обґрунтування та розрахунок суми стягнення.
Позивач зазначає, що оскільки відповідачем штраф не було сплачено у встановлений Законом про НКРЕКП строк, пеня станом на 29.02.2024 складає 126142,38   грн., з яких:
- 1,5 відсотка суми штрафу = (1,5% * 107814,0 грн.)/100% = 1617,21 грн.;
- 78 дні прострочення сплати штрафу, враховуючи, що постанова № 2019 отримана товариством  13.11.2023 (з 14.12.2023 по 28.02.2024).
Таким чином, станом на 29.02.2024 пеня = 1617,21 грн * 78 дні = 126142,38   грн., та враховуючи норму статті 22 Закону про НКРЕКП, що розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Регулятора, становить 107814,0 грн.
Отже, загальна сума до стягнення становить 215628 ,0грн. ( штраф у розмірі 107814 грн та пеня у розмірі 107814 грн).
Таким чином, доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції по суті спору не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору. 
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 
Керуючись ст. ст.  242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328  Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу    залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 по справі № 440/2705/24  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.С. Чалий    І.М. Ральченко