Справа № 347/341/25 
Провадження № 33/4808/448/25 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції КІЦУЛА Ю. С. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Беньковського В.А.,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто 605 гривень 60 копійок судового збору,-

                                                            в с т а н о в и в:
Судом першої інстанції встановлено, що 08.02.2025 року о 23 год 40 хв. в с. Стопчатів, вул. Центральна біля заправки, водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 керував ТЗ Volksvagen Vento д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння згідно чинного законодавства проводився на місці зупинки ТЗ із застосуванням із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Алкофор – 507. Результат позитивний 2, 34 проміле. Тест № 00037. Від керування ТЗ відсторонений шляхом евакуації ТЗ, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху – керування особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Косівського районного суду від 13.05.2025 року та винести нову постанову, якою закрити провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає зазначену постанову суду необґрунтованою та такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. При розгляді справи суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною, через що підлягає скасуванню.
Стверджує, що суд першої інстанції не взяв до уваги його пояснення, надані у судовому засіданні щодо неправомірних дій працівників поліції, у тому числі порушення конституційних прав громадян, а також інших обставин, які дають підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого йому правопорушення. 
Вважає, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що саме він керував транспортним засобом. Звертає увагу, що він не визнавав факт керування автомобілем, що підтверджується відеозаписами. 
Вказує, що показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід вважати суперечливими, оскільки вони є службовими особами, що викликає сумнів у їхній об`єктивності. Водночас, суд не допитав свідка заявленого захистом. 
Зазначає, що працівниками поліції було порушено його конституційні та процесуальні права, оскільки його неодноразові усні клопотання про надання йому захисника працівниками поліції буди проігноровані. 
Стверджує, що складене направлення в медичний заклад містить формальний характер, оскільки до медичного закладу його не було доставлено та направлення працівниками поліції йому вручене не було. 
Вважає, що не встановлено чи був на момент проходження огляду прилад Алкофор 507, за допомогою якого було проведено огляд, справним на момент тестування.
Крім того, вказує, що у протоколі зазначено невірну адресу місця вчинення правопорушення.
В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Беньковський В.А. підтримали вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просили скасувати постанову суду та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа  "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки “право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.
Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.
Апеляційний суд також неодноразово звертав увагу на недосконалість  КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.  
Апеляційний суд вважає, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції можуть бути тільки істотні порушення вимог процесуального законодавства, які  перешкодили суду правильно встановити фактичні обставини та надати вірну оцінку сукупності досліджених доказів та прийти до обґрунтованого висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення. 
Так, діючий КУпАП не містить визначення правових підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції у зв`язку з чим при вирішанні цього питання необхідно виходити із загальних принципів здійснення судочинства. 
Апеляційний суд вважає, що судове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню у тому, випадку, коли за наявності підстав для закриття провадження  суд не закрив  провадження по справі, або коли рішення було ухвалено незаконним складом суду. 
Зокрема, підлягає обов`язковому скасуванню судове рішення у тому разі, коли вину обвинуваченого не доведено сукупністю належних та допустимих доказів по справі, коли відсутня подія правопорушення або коли в діях особи, яка притягається до відповідальності відсутній склад  відповідного правопорушення. 
Так, враховуючи, що в своїх доводах ОСОБА_1 та його захисник адвокат Беньковський В.А., посилаються на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд апеляційної інстанції у повному обсязі перевірив вищевказані доводи та прийшов до висновку, що вони повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів. 
Зокрема, у своїх поясненнях ОСОБА_1 стверджує, що 08.02.2025 року ввечері приблизно о 21.00 годині він на транспортному засобі марки Volksvagen Vento д.н.з. НОМЕР_1 приїхав на заправку, де зустрівся із своїм товаришем з яким розпивав спиртні напої. В подальшому, розуміючи, що він перебуває у стані сп`яніння, він знаходився у транспортному засобі та чекав на тверезого водія, коли до нього звернулись працівники поліції. Зазначає, що транспортним засобом не керував і про це він постійно повідомляв працівникам поліції, які безпідставно змусили його пройти огляд на стан сп`яніння.  
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Дослідивши у повному обсязі сукупність зібраних по справі доказів та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 241407 від 08.02.2025 року (а.с. 1), ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 08.02.2025 року о 23 год. 40 хв. в с. Стопчатів, вул. Центральна біля заправки, керував ТЗ Volksvagen Vento д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння згідно чинного законодавства проводився на місці зупинки ТЗ із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Алкофор – 507. Результат позитивний 2,34 проміле. Тест № 00037. Від керування ТЗ відсторонений шляхом евакуації ТЗ, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху – керування особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до виписаних у статтях 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення – це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. 
Апеляційний суд вважає, що обвинувачення висунуте ОСОБА_1 є конкретним, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що він звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушенні вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Протокол складений уповноваженою особою – поліцейським Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області рядовим поліції Юрковською Н.М. із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою. ОСОБА_1 від підпису відмовився.
При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був присутній при його складанні, ознайомлений із його змістом, йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
У графі протоколу, де передбачені пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено, що відмовився надавати. 
У протоколі зазначено про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Косівському районному суді, ОСОБА_1 ознайомлений із місцем розгляду, що підтверджується відеозаписом.
Додатково в протоколі зазначено про те, що у водія не було тимчасово вилучене посвідчення водія. 
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення неправильно зазначено місце вчинення правопорушення, оскільки вищевказані доводи не свідчать про неконкретність висунутого обвинувачення та  неможливість організувати ефективний захист своїх інтересів, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. 
Апеляційний суд також вважає безпідставним посилання на формальний характер складання направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки зі змісту матеріалів провадження та досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1   заперечував про ити проведення такого огляду у медичному закладі.  Так, відповідно до вказаного направлення  з  яке було оформлено стосовно ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я «Косівська ЦРЛ», водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 2).
Апеляційний суд вважає, що не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу встановлення факту оформлення відповідного направлення до медичного закладу працівником поліції, оскільки  наявність або відсутність акту огляду та направлення до медичного закладу в матеріалах справи не впливають на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який відмовився від проходження відповідного огляду на вимогу поліцейського. 
Апеляційний суд неодноразово зазначав, що  у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, складання відповідного направлення на огляд водія у медичному закладі не є обов`язковим, оскільки за своїм правовим значенням вищевказаний документ є правовою підставою для проведення огляду лікарем медичного закладу. 
Згідно з даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд проводився за допомогою газоаналізатору Алкофор 507. Результат огляду – позитивний, 2,34 проміле (а.с.3).
Відповідно до роздруківки із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а. с.4), яка засвідчує результати тесту ОСОБА_1 , проведеного за допомогою приладу Алкофор 507 – 2,34 проміле. Від підпису роздруківки ОСОБА_1 відмовився. Результат тесту беззаперечно вказує на перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, та виключає можливу технічну похибку (а.с. 4).
Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що 07.02.2025 року о 23:40 год. він перебував с. Стопчатів на території АЗС «Чіпо». В цей час на АЗС заїхав транспортний засіб марки Фольцваген Вента, який під час руху пошкодив сходи біля АЗС та мало не вчинив наїзд на ОСОБА_4 , коли той перебував біля сходів. В цей час біля ОСОБА_4 знаходилися працівники поліції Косівського РВП, які в подальшому підійшли до автомобіля, за кермом якого був ОСОБА_1 і перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.9).
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до правової позиції, яку висловлено Верховним Судом у  постанові Великої Палати Верховного Суду  від 30 серпня 2023 року (провадження № 13-47зво22, судова справа № 208/712/19) положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.
Апеляційний суд враховує, що сторона захисту не наполягала на допиті вищевказаного свідка в суді і  апеляційному суду не були надані дані, які вказують на необхідність допиту вищевказаного свідка в судовому засіданні апеляційної інстанції. 
Зокрема, суду не надані дані, які свідчать про те, що вищевказаний свідок може  надати суду показання на користь сторони захисту, які не будуть відповідати письмовим показанням, що містяться в матеріалах справи та які спростують правильність висновків суду.   
Згідно даних письмового рапорту поліцейського СРПП Косівського РВП ГУНП Н. Юрковської, відповідно до якого під час несення служби 07.02.2025 року близько 24 год. було виявлено ТЗ Volkswagen Vento д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. с. Стопчатів Косівського району Івано-Франківської області. Під час спілкування з вище вказаним громадянином було виявлено чіткі ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому законодавством порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ. Останній погодився, результат позитивний 2,34 проміле. Також було відібрано письмове пояснення у свідка події ОСОБА_4 . Від керування ТЗ водія відсторонено шляхом евакуації ТЗ до Косівського РВП. Від підпису у матеріалах та отримання копій водій відмовився (а.с.10);
Згідно даних письмового рапорту заступника начальника СВ Косівського РВП Р. Андрейчука, в якому зазначив, що 07.02.2025 року близько 23:40 год. спільно із старшим оперуповноваженим СКП Косівського РВП ГУНП ОСОБА_5 , у зв`язку із службовою необхідністю, перебував у с. Стопчатів, Косівського району, по вулиці Центральній, на території АЗС “Chipo”. В цей час на АЗС, заїхав ТЗ марки Volkswagen Vento д.н.з НОМЕР_1 , який під час руху виїхав на сходи біля входу на АЗС та ледь не вчинив наїзд на громадянина ОСОБА_4 . Як було пізніше встановлено, водієм даного ТЗ був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. с. Стопчатів, Косівського району. Підійшовши до автомобіля, щоб поспілкуватися із водієм та дізнатися чи з ним все гаразд, у останнього було виявлено чіткі ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Про дану подію було повідомлено працівників поліції, які перебували в добовому наряді ГРПП в складі екіпажу “Діамант-16”. Прибувши на місце події, даними працівниками поліції було запропоновано водієві, у встановленому законодавством порядку, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Гр. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора Алкофор-507. Результат позитивний: 2,34 проміле. Водій із результатом погодився, однак від підпису у матеріалах та отримання копій відмовився (а.с.11);
Згідно даних письмового рапорту оперуповноваженого СКП Косівського РВП Перцовича М.І., відповідно до якого спільно з начальником СКП Косівського РВП ОСОБА_2 та заступником начальника СВ Косівського РВП ОСОБА_6 07.02.2025 року близько 23:40 год. перебували в с. Стопчатів на території АЗС “Chipo”. В цей час на АЗС заїхав автомобіль марки ТЗ марки Volkswagen Vento д.н.з НОМЕР_1 , який вчинив наїзд на сходи, які ведуть до приміщення АЗС. В подальшому вказаний автомобіль ледь не вчинив наїзд на цивільну особу. після зупинки автомобіля ОСОБА_5 на власному мобільному телефоні включив відеозапис та разом із вище вказаними працівниками підійшли до водійської дверки вище вказаного автомобіля. В цей час водій відкрив дверку, однак із зовнішнього вигляду його було помітно, що водій перебуіає у стані алкогольного сп`яніння, а саме: не виразна мова, запах алкоголю із ротової порожнини, нестійка хода. В подальшому працівники СРПП Косівського РВП ГУНП приїхали на місце події, де опитали свідка і провели медичне освідчення водія. В ході розмови водій назвав своє прізвище та підтвердив, що він являється водієм вказаного автомобіля, який перебуває у його користуванні. Водій відмовився від підпису у протоколі та отримання його копії, що було зафіксовано на нагрудну камеру працівників Косівського РВП ГУНП (а.с.12).
Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані рапорти працівників поліції за своїм правовим змістом є службовими документами, якими поліцейські інформують керівництво про законність своїх дій.
Разом з тим, дані вищевказаних рапортів працівників поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.
Зокрема, в судовому засіданні суду першої інстанції були допитані  в якості свідків поліцейську СРПП Косівського РВП ОСОБА_7 та начальник СВ Косівського РВП ОСОБА_6 , які надали пояснення, які повністю узгоджуються із обставинами, що  зазначені  у вищевказаних рапортах. 
Апеляційний суд неодноразово зазначав, що відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що встановлений ст.266 КУпАП порядок проведення огляду на стан сп`яніння відноситься до заходів забезпечення у справах про адміністративні правопорушення з метою  з метою припинення адміністративного правопорушення шляхом відсторонення від керування транспортним засобом. Результати огляду на стан сп`яніння не мають заздалегідь встановленої сили і повинні бути оцінені судом у сукупності з іншими доказами по справі. 
Разом з тим, висновок суду щодо доведеності винуватості у вчиненні правопорушення повинен бути зроблений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження При цьому, суд керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Так, до матеріалів справи долучені: копія сертифікату відповідності(а.с. 5), копія декларації про відповідність продукції вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки (а.с. 6), супровідний лист щодо направлення ОСОБА_1 копії протоколу (а.с. 7) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 08.02.2025 року (а.с. 8), зобов`язання про адміністративне правопорушення щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом на 24 години (а.с. 5), свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с. 6), ксерокопія посвідчення водія ОСОБА_1 (а.с. 7), фотокопія посвідчення водія ОСОБА_8 (а.с. 13).
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
Судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозаписи належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку, що дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення. (а.с. 14). 
Так, відеозаписами зафіксовано, як працівники поліції, встановивши особу водія транспортного засобу, звертаються до водія ОСОБА_1 , який знаходиться поруч із транспортним засобом та просять надати посвідчення водія та технічний паспорт на транспортний засіб, запитують чи перебуває він у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вбачають ознаки алкогольного сп`яніння.  ОСОБА_1 повідомляє, що він не їхав, далі водій надає на вимогу працівників поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Працівники поліції повідомляють, що водій керував транспортним засобом, що підтверджується наявним у них відеозаписом. Водій повідомляє, що він не керував транспортним засобом. Наявні на місці події свідки стверджують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані сп`яніння та здійснив наїзд на сходи, що підтверджується пошкодженнями на колесі, які відповідають пошкодженням, які містяться безпосередньо на сходах. Водію пропонують пройти тест на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння, однак зазначив, що він не їхав, а транспортним засобом керував його колега, який втік, оскільки був в стані сп`яніння. Працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що в нього наявні ознаки сп`яніння: не стійка хода та запах алкоголю. Після чергового запитання чи згоден водій пройти тест на місці зупинки, водій повідомив, що він відмовляється, оскільки не керував транспортним засобом. Далі працівник поліції пояснює, що ОСОБА_1 може пройти тест на місці зупинки транспортного засобі або в медичному закладі, чи відмовитися від проходження огляду. Однак, відмова  від проходження огляду на стан сп`яніння за своїми правовими наслідками прирівнюється до перебування водія транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння. Далі ОСОБА_1 повідомляє, що він має право на державного адвоката і працівники поліції повідомили, що він може скористатися даним правом. Після цього водій погодився пройти тест на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Алкофор 507. При цьому, ОСОБА_1 знову зазначив, що він не керував транспортним засобом. Далі водій перевірив герметичність упакування мундштука, пройшов огляд на стан сп`яніння, результат якого виявився позитивним та склав 2,34% проміле. ОСОБА_1 повідомили, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом та показаннями свідків. Працівниця поліції уточнила у ОСОБА_1 чи згідний він із результатом огляду, той повідомив, що не згідний, бо він не керував транспортним засобом, дійсно вживав спиртні напої, однак транспортним засобом не керував.  Далі повідомив, що із результатом згідний. Працівниця поліції роз`яснила йому, передбачені ст. 268 КУпАП ст. 63 Конституції України права. Водій повідомив, що йому зрозумілі права та він бажає ними скористатися. ОСОБА_1 повідомили, що відносно нього буде складені адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Водій повідомив, що він не керував транспортним засобом. Далі відбувається складення адміністративних матеріалів. Згодом ОСОБА_1 ознайомлюють зі складеним відносно нього протоколом за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водій повідомив, що він не керував, працівники поліції повідомили, що даний факт підтверджується показами свідків та відеозаписами. Також повідомили водія, що його транспортний засіб забрали на арешт майданчик, від підписування протоколу водій відмовився.
Відеозаписом (WhatsAрр Video…) зафіксовано, як водій виходить із-за керма транспортного засобу, повідомляє, що він не їхав, однак свідки стверджують, що він в стані сп`яніння керував транспортним засобом і пошкодив сходи. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту вищевказаних відеозаписів  вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував проти позитивного результату, який було отримано в результаті огляду на стан сп`яніння та відмовився проходити повторний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Разом з тим, не визнавав факт керування транспортним засобом та стверджував, що транспортним засобом керувала інша особа, яка залишила місце події.  
Апеляційний суд вважає, що відеозаписи є вичерпно інформативними, належними та допустимими доказами, отриманими у встановленому законом порядку, дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.
Суд, дослідивши доводи апелянта та відеоматеріали, що містяться на оптичних дисках, встановив, що працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , виявивши в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, діяли відповідно до приписів законодавства України, в межах своєї компетенції та виконуючи свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», а відтак обґрунтовано, на законних підставах запропонували водію пройти огляд щодо визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній добровільно погодився, пройшов такий огляд за допомогою спеціального технічного засобу. 
Так, зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказані відеозаписи у своїй сукупності повністю спростовують доводи ОСОБА_1 про те, що в матеріалах провадження відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують факт керування ним транспортним засобом. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту доводів апеляційної скарги та доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Беньковського В.А. вбачається, що стороною захисту заперечується факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 . 
Апеляційний суд вважає, що доводи про те, що ОСОБА_1 не може бути визнаний суб`єктом правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.130 КУпАП повністю спростовуються сукупністю досліджених судом  доказів, які поза розумним сумнівом доводять, що останній керував транспортним засобом у стані сп`яніння. 
Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів. 
Апеляційний суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд  у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Враховуючи вищевказане, апеляційний суд вважає, що в матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили недотримання працівниками патрульної поліції приписів нормативно-правових актів при виконанні службових обов`язків, перевищення службових повноважень працівниками поліції, тощо.
Апеляційний суд приймає до уваги, що матеріали адміністративного провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд неодноразово вказував на те, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи щодо недопустимості результату огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським із застосуванням спеціального технічного засобу. 
Так, зі змісту роздруківки із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а. с.4), вбачається, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено  за допомогою приладу Алкофор 507, який пройшов калібрування 14.05.2024 року. Результат огляду склав– 2,34 проміле. Від підпису роздруківки ОСОБА_1 відмовився. 
Таким чином, газоаналізатор «Алкофор 507», що був використаний поліцейським для проведення огляду на стан сп`яніння відповідає встановленим вимогам ДСТУ, а тестування здійснено працівниками поліції в межах міжповірочного інтервалу газоаналізатора, встановленого нормативно-правовими документами.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018р. які свідчать про те, що вказані відеозаписи необхідно визнати як недопустимі докази.
Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд  звертає увагу на те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП , за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку, як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що санкцією ч.1 ст.130 КУпАП  передбачено єдиний та безальтернативний вид стягнення, а саме призначення штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з обов`язковим позбавленням правопорушника права керування транспортними засобами строком на один рік.
Притягнення до адміністративної відповідальності водіїв, які керують транспортним засобом у стані сп`яніння пов`язано із необхідністю створення безпечних умов для учасників дорожнього руху, збереження життя і здоров`я громадян. 
Підвищення ефективності впливу на дисципліну учасників дорожнього руху забезпечується чітким визначенням правових санкцій за вчинення такого правопорушення. 
Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.
При накладенні стягнення судом першої інстанції враховано характер вчиненого та його суспільну небезпеку, особу правопорушника, ступінь його вини та ставлення до вчиненого.
З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-

                                                       п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                  О.П. Васильєв