ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №333/4031/24                         Головуючий в 1 інст. Тучков В.С.
Провадження №33/807/159/25                                 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року                                                місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього – адвоката Дічка В.С. на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07 жовтня 2024 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, 
стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою суду, 13 квітня 2024 року, о 17 годині 12 хвилин, по вул.Оріхівське шосе, буд.27, Комунарський район, у м.Запоріжжя, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень Правил дорожнього руху України, про повторність попереджений.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Дічко В.С. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Вказує, що працівники поліції належним чином не оглядали ОСОБА_1 для встановлення ознак наркотичного сп`яніння. 
Сторона захисту наголошує, що працівники поліції, в порушення положень ст.268 КУпАП, не прийняли до розгляду у якості доказів документи, які їм надавав ОСОБА_1 , та не долучили їх до матеріалів справи, чим було порушено право ОСОБА_1 на захист.
Окрім того, захисник вказує, що працівники поліції не надавали ОСОБА_1 направлення на медичний огляд, а лише озвучили усну пропозицію проїхати з ними. Вказане направлення було видано одночасно із заповненим протоколом. Це підтверджується відеозаписами з бодікамер, які наявні у матеріалах справи, а відтак неможна стверджувати, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.
На думку сторони захисту, вищевказане свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, а також про суттєві порушення процедури притягнення його до адміністративної відповідальності

В судове засідання, призначене на 23 травня 2025 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Дічко В.С., не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомили, клопотання про відкладення судового засідання від останніх до суду також не надходило.
Така процесуальна поведінка розцінюється апеляційним судом як небажання брати участь у розгляді справи.
Розгляд справи неодноразово відкладався через неявку сторони захисту, зокрема і самого ОСОБА_1 . 
Разом з цим, подальше відкладення апеляційного розгляду через неявку ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Дічка В.С. може затягнути цей розгляд на невизначений час.
З урахування викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Дічка В.С., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №887046 від 13 квітня 2024 року, з якого убачається, що 13 квітня 2024 року, о 17 годині 12 хвилин, по вул.Оріхівське шосе, буд.27, Комунарський район, у м.Запоріжжя, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень Правил дорожнього руху України, про повторність попереджений;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 квітня 2024 року;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Зазначені докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП сержанта Реки О., згідно з яким, остання доповідає, що 13 квітня 2024 року під час несення служби о 17 год. 12 хв. за адресою: вул.Оріхівське шосе, буд.27, було зупинено транспортний засіб «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1  під керуванням  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 . Під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Стосовно водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалось. Тимчасовий дозвіл не видавався. Від керування транспортним засобом відсторонено шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. Подія фіксувалась на бодікамеру. 
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Згідно з оскаржуваною постановою суду, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.
Його захисник - адвокат Дічко В.С. при розгляді справи в суді першої інстанції надав клопотання про зупинення судового провадження, в якому просив суд зупинити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП до звільнення останнього з військової служби, а у разі відмови у задоволенні цього клопотання, розглянути справу за наявними матеріалами без участі ОСОБА_1 та його захисника. Окрім того, захисник надіслав на адресу суду заперечення, в яких зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки як вбачається із відеозапису подій, який міститься в матеріалах справи, поліцейські спеціально чекали на автомобіль ОСОБА_1 і знали, що він буде проїжджати повз них. Зокрема, на доданих до матеріалів справи відеозаписах (03 хв. 20 сек. – 03 хв. 40 сек.) один поліцейський каже іншому: «Бачиш? То він їде чи не він?», на що отримує відповідь: «Він». Це обумовлено тим, що напередодні, 08 квітня 2024 року, 09 квітня 2024 року та 10 квітня 2024 року ОСОБА_1 вже зупинявся іншими співробітниками поліції, на нього складались протоколи по ст.130 КУпАП. Тобто, першочерговою причиною для оформлення адміністративних матеріалів було не виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а обізнаність поліцейських про те, що у відношенні нього на передодні вже було складено кілька адміністративних протоколів за ст.130 КУпАП. Також, з відеозапису вбачається, що поліцейські жодним чином не оглядали очі ОСОБА_1 та не перевіряли за допомогою ліхтарика реакцію його очей на світло. Тому незрозуміло, виходячи з чого вони зробили висновок про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. Зокрема, співробітники поліції декілька разів заявляють, що вони вбачають у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння. Крім того, з відеозапису у ОСОБА_1 не вбачається порушення координації рухів, він рухається твердо й без похитувань, його поведінка відповідає обстановці, він веде себе адекватно. Більше того, на відеозапису з бодікамер поліцейських (11хв.50сек.-12хв.10сек.) поліцейський заявляє, що він знає, що у відношенні ОСОБА_1 вже складено три адміністративні протоколи за ст.130КУпАП та питає у нього:«Чому ви жодного разу не поїхали на огляд до медичного закладу?». Крім того, на відеозаписі, який долучений до матеріалів справи, не зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 пояснював поліцейським, що він є діючим військовослужбовцем, який знаходиться у відпустці після оперативного лікування на очах, на підтвердження чого він намагався надати відповідні медичні документи, однак поліцейськими зазначене не було взято до уваги, а надані ОСОБА_1 докази не були розглянуті під час складання адміністративного протоколу. Оскаржуваний протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями вимог ст.256 КУпАП та відповідних інструкцій, а тому не може бути предметом судового розгляду та не може бути використаний судом для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Як було зазначено вище, в судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Дічко В.С., не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомили, клопотання про відкладення судового засідання від останніх до суду також не надходило.
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Дічка В.С., правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Що стосується доводів апеляційної скарги сторони захисту щодо відсутності доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то суд апеляційної інстанції зазначає таке. 
Дійсно, відеозаписом події, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, не зафіксовано руху транспортного засобу «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та моменту його зупинки працівниками поліції.
Проте, з долученого до протоколу відеозапису убачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, а навпаки під час спілкування з працівниками поліції поводив себе як водій цього транспортного засобу, на вимогу поліцейського надав свої документи, при цьому, пояснював працівникам поліції про те, що він їде до магазину. 
Отже, сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.
Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.
Оцінюючи доводи сторони захисту в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не було у встановленому законом порядку запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичною сп`яніння, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735(в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Розділом 2 вказаної Інструкції встановлено порядок проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.
Пунктом 12 Розділу 2 Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, що і мало місце у цьому випадку.
З відеозапису події убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 було повідомлено про наявність в нього ознак наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 на це повідомив, що в нього було багато контузій та він переніс операцію на очах. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній відповів категоричною відмовою, зазначивши, що він принципово нікуди не поїде. 
При цьому, ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а доводи сторони захисту про протилежне спростовуються зазначеним відеозаписом. 
Отже, на думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимоги законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 та після виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння направлено останнього на огляд до відповідного медичного закладу.
Проте, огляд ОСОБА_1 в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою останнього, що підтверджується доказами, долученими до матеріалів справи.
Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозаписом події.
Зокрема, у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 квітня 2024 року зазначено, що працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів. Огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу не проводився у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння. В результатах огляду зазначено, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою.
Як зазначено вище, відеозаписом, долученим до протоколу, також підтверджується те, що працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, про що йому було повідомлено. 
Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння.
Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Отже, наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та суперечать фактичним обставинам справи. 
Доводи сторони захисту про те, що працівники поліції, в порушення положень ст.268 КУпАП, не прийняли до розгляду у якості доказів документи, які їм надавав ОСОБА_1 , та не долучили їх до матеріалів справи, чим, на думку сторони захисту, порушили право ОСОБА_1 на захист, на думку суду апеляційної інстанції, жодним чином не впливають на законність постанови суду першої інстанції та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Порушення права ОСОБА_1 на захист та упередженого ставлення до нього з боку працівників поліції під час оформлення адміністративних матеріалів з матеріалів справи не убачається.
Доводи сторони захисту про те, що направлення на огляд працівники поліції не надавали ОСОБА_1 , це направлення було видане останньому одночасно із заповненим протоколом, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду і на те, що згідно з матеріалами справи, зокрема з відеозаписом, ще до початку оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався з будь-якими скаргами на дії працівників поліції, суду не надано.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Даних про те, що ОСОБА_1 оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.
Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростовано.
Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою, серед іншого в цій постанові містяться відповіді на всі доводи сторони захисту. 
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити захиснику-адвокату Дічко В.С. строк на апеляційне оскарження постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07 жовтня 2024 року.
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Дічка В.С. залишити без задоволення.
Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07 жовтня 2024 року стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 333/4031/24