ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 р. 	Справа № 520/31905/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025, головуючий суддя І інстанції: Пасечнік О.В., м. Харків, повний текст складено 27.03.25  по справі № 520/31905/24
за позовом               Департаменту патрульної поліції  
до                ОСОБА_1                       
про відшкодування матеріальної шкоди,
ВСТАНОВИВ

Департамент патрульної поліції (далі по тексту - позивач, ДПП) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , відповідач), в якому просив суд:
- стягнути з ОСОБА_1 вартість бронежилету 2 класу захисту «Страж-М-ТТ/ПМ» (номенклатурний номер 111604247) 5190 (п`ять тисяч сто дев`яносто) грн 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 у порушення приписів пункту 4 розділу V Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 № 828 (далі – Інструкція № 828) при звільненні у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення не відшкодувала вартість виданого їй бронежилету 2 класу захисту «Страж-М-ТТ/ПМ» (номенклатурний номер 111604247) у сумі 5190 грн, що має наслідком стягнення таких коштів у судовому порядку.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 у справі № 520/31905/24 у задоволенні адміністративного позову Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди – відмовлено.
Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду, посилаючись на його незаконність, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 у справі № 520/31905/24 за адміністративним позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 ; прийняти нове рішення, яким позов Департаменту патрульної поліції задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального та процесуального права, що в силу статті 317 КАС України є підставою для його скасування.
Наполягав, що висновок суду першої інстанції про відсутність доказів закріплення за позивачем бронежилету 2 класу захисту «Страж-М-ТТ/ПМ» (номенклатурний номер 111604247) та не підтвердження факту повернення бронежилету у не придатному до використання стані є таким, що не відповідає дійсності, оскільки зі змісту книги видачі й приймання озброєння і спеціальних засобів УПП в Харківській області ДПП № 6916 ДСК вбачається зворотне.
Крім того, 30.10.2024 комісією, призначеною наказом ДПП від 10.03.2023 (зі змінами від 06.10.2023 № 2050), під час проведення технічного огляду бронежилету 2 класу захисту «Страж-М-ТТ/ПМ» (номенклатурний номер 111604247) було виявлено відсутність бокового елементу (пластини), про що складено акт технічного стану озброєння № 51 від 30.10.2024 та, як наслідок, визнано спірний бронежилет непридатним до подальшого використання, що зумовлює виникнення у позивача обов`язку з відшкодування його вартості.
Повідомив, що беззаперечні докази отримання ОСОБА_1 бронежилету 2 класу захисту «Страж-М-ТТ/ПМ» (номенклатурний номер 111604247) містяться у Книзі видачі й приймання озброєння і спеціальних засобів управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції № 6916 ДСК, надання якої не є можливим, оскільки вона вилучена слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування на підставі ухвали суду від 17.04.2023 по справі № 642/2087/22.
З посиланням на положення статті 1215 ЦК України стверджував, що оскільки бронежилет 2 класу захисту «Страж-М-ТТ/ПМ» (номенклатурний номер 111604247) не є безпідставно набутим майном, що не підлягає поверненню, а підстави володіння ним відпали 18.10.2024 з моменту звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, позивач зобов`язана повернути таке майно або відшкодувати його вартість.
У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечувала проти викладених у ній доводів, просила суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Зауважила, що бронежилет 2 класу захисту «Страж-М-ТТ/ПМ» (номенклатурний номер 111604247) був виданий позивачу 26.02.2022 приблизно о 16 годині за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 2А ТРЦ Нікольський, де на той момент було місце перебування Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції. При цьому, оскільки на той момент тривали активні бойові дії, виріб видавався у вживаному стані, перевірити наявність захисного бокового елементу (пластини) та повної комплектації виробу на момент його видачі можливості не було. 
Звернула увагу, що не отримувала від позивача жодних листів-повідомлень про необхідність повернути у зв`язку зі звільненням зі служби майно озброєння – базовий захисний боковий елемент (пластина) до бронежилету 2 класу захисту «Страж-М-ТТ/ПМ» (номенклатурний номер 111604247), який був закріплений за ОСОБА_1 .
Так само, на переконання відповідача, не містять матеріали справи і відомостей про те, що ОСОБА_1 була ознайомлена із актом технічного стану озброєння № 51 від 30.10.2024, в якому зафіксовано за результатами технічного огляду бронежилету 2 класу захисту «Страж-М-ТТ/ПМ» (номенклатурний номер 111604247) відсутність бокового елементу (пластини).
Вказувала, що під час повернення позивачем бронежилету 2 класу захисту «Страж-М-ТТ/ПМ» (номенклатурний номер 111604247) працівником ДПП відеофіксація не велась, лише в усному порядку було повідомлено про те, що не вистачає частини бронежилету, однак будь-яких претензій на місці щодо компенсації частини бронежилету позивачем не висувалось, а тому апеляційна скарга є цілком безпідставною, а підстави для її задоволення – відсутні.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходила службу в Управлінні патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.
Відповідно до довідки за фактом видачі засобів індивідуального захисту в УПП в Харківській області ДПП Інспектор роти № 5 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 отримала бронежилет другого класу захисту «Страж-М/ТТ-ПМ» № 1634 згідно книги видачі й приймання озброєння і спеціальних засобів УПП в Харківський області ДПП № 6916ДСК. 
На підставі ухвали суду від 17.04.2023 по справі № 642/2087/22 книгу видачі й приймання озброєння і спеціальних засобів УПП в Харківський області ДПП № 6916ДСК вилучено слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань.
Зазначене майно належить Департаменту патрульної поліції та придбане для виконання патрульними поліцейськими покладених на них обов`язків.
Наказом УПП в Харківській області ДПП по особовому складу від 18.10.2024 №2373 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини 1  статті 77 Закону України "Про національну поліцію". 
Відповідно до Наказу УПП в Харківській області ДПП по особовому складу від 18.10.2024 №2373 о/с сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння експлуатації яких не закінчився, становить 00,00 грн.
Відповідач була ознайомлена та отримала скан-копію вищезазначеного наказу 18.10.2024, про що свідчить підпис ОСОБА_1 . Також відповідач під час ознайомлення з наказом ознайомлена про необхідність повернення поліцейським службового майна при звільненні зі служби. Вказані обставини відповідачем не заперечуються.
22.10.2024 УПП в Харківській області ДПП було направлено лист №12026/41/14/14/01-2024 щодо необхідності прибуття до управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (м. Харків, вул. Шевченка, 26, каб. 109) для здачі базового захисного елементу (пластини) в строк до 29.10.2024. Доказів отримання відповідачем зазначеного листа позивачем не надано.
Також, УПП в Харківській області ДПП 22.10.2024 було направлено лист №12030/41/14/14/01-2024 щодо необхідності прибуття до управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (м. Харків, вул. Шевченка, 26, каб. 109) для здачі базового захисного елементу (пластини) в строк до 29.10.2024. Доказів отримання відповідачем зазначеного листа позивачем не надано.          
30 жовтня 2024 року комісією, призначеною наказом ДПП від 10.03.2023 (зі змінами від 06.10.2023 № 2050), під час проведення технічного огляду бронежилету 2 класу захисту «Страж - М-ТТ/ПМ» (номенклатурний номер не зазначено) було виявлено відсутність бокового елементу (пластини), про що складено акт технічного стану озброєння № 51 від 30.10.2024. За результатами огляду комісія встановила, що бронежилет є непридатним для подальшого використання.
Доказів ознайомлення відповідача із зазначеним актом позивачем не надано.
Згідно з довідкою про вартісну оцінку завданої шкоди № 194 від 13.11.2024 вартісну оцінку завданої шкоди за неповернення бронежилету 2 класу захисту "Страж М -ТТ/ММ" (інвентарний №111604247) визначено у розмірі 5190,00 грн.
Позивач, вважаючи, що, оскільки бронежилет є непридатним для подальшого використання, відповідач має обов`язок компенсувати його вартість, звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх не доведення та відсутності у позивача фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 коштів за вартість бронежилету 2 класу захисту «Страж - М-ТТ/ПМ» (номенклатурний номер 111604247) у розмірі 5190 грн, оскільки матеріалами справи не підтверджено належними та допустимими доказами, що бронежилет 2 класу захисту "Страж ПМ/ТТ" був закріплений за відповідачем та повернутий у не придатному для подальшого використання стані.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом № 580-VIII.
Згідно з частиною першою статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до частин першої та другої статті 20 Закону № 580-VIII поліцейські мають єдиний однострій. Поліцейський отримує однострій безоплатно. Зразки предметів однострою поліцейських затверджує Кабінет Міністрів України.
Правила носіння та норми належності однострою поліцейських затверджує Міністр внутрішніх справ України (частина четверта статті 20 Закону № 580-VIII).
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону № 580-VIII).
Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України (частина третя статті 59 Закону № 580-VIII).
Організація забезпечення зброєю, боєприпасами, спеціальними засобами, засобами індивідуального захисту, приладами та іншим захисним спорядженням (далі - озброєння) у Національній поліції України, їх зберігання та експлуатацію визначено Інструкцією з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 11 жовтня 2018 року № 828 (далі – Інструкція № 828).
Пунктами 1-4 розділу IV Інструкції № 828 передбачено, що видавати та приймати зброю, боєприпаси, спеціальні засоби та засоби індивідуального захисту в органах (підрозділах) поліції має право оперативний черговий (або особа, яка тимчасово його замінює).
Порядок отримання поліцейськими зброї, боєприпасів, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту здійснюється з дотриманням заходів безпеки під час поводження зі зброєю, визначених чинним законодавством.
Підставами для видачі поліцейському зброї, боєприпасів, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту є:
1) витяги з наказів про видачу зброї, у тому числі для проведення навчально-тренувальних стрільб;
2) затверджені керівником органу (підрозділу) поліції розрахунки в книзі нарядів (додаток 8), складені на підставі графіків чергувань;
3) рапорти на ім`я керівника органу (підрозділу) поліції щодо видачі зброї окремим поліцейським для виконання службових завдань, чищення зброї (на підставі затверджених графіків) з резолюцією керівника про видачу;
4) рапорти на ім`я керівника органу (підрозділу) поліції щодо видачі зброї поліцейським інших органів (підрозділів) поліції, які перебувають у відрядженні, з резолюцією керівника про видачу, витяг з наказу про відрядження, службове посвідчення та облікова картка зброї та боєприпасів поліцейського, який виїжджає у службове відрядження (додаток 9);
5) затверджені керівником органу (підрозділу) поліції окремі відомості про видачу зброї під час уведення в дію спеціальних оперативних планів та визначення ступенів готовності.
За наявності підстав для видачі зброї, боєприпасів, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту оперативний черговий (або особа, яка тимчасово його замінює) видає поліцейським:
1) закріплену за поліцейським табельну вогнепальну зброю та боєприпаси - в обмін на картку-замісник (додаток 10) за наявності підписів осіб, які їх отримують:
у книзі нарядів - для виконання службових обов`язків чи проведення занять зі службової підготовки на строк не більше доби;
у книзі видачі й приймання озброєння (додаток 11) - в інших випадках;
2) озброєння, закріплене за підрозділами (автоматична, спортивна, учбова зброя та боєприпаси до неї, оптичні прилади тощо), - за наявності підписів осіб, які їх отримують, у книзі видачі й приймання озброєння;
3) спеціальні засоби та засоби індивідуального захисту - за наявності підписів осіб, які їх отримують:
у книзі нарядів - для виконання службових обов`язків чи проведення занять зі службової підготовки на строк не більше доби;
у книзі видачі й приймання озброєння - в інших випадках.
Пунктом 4 розділу V Інструкції № 828 передбачено, що табельну вогнепальну зброю та боєприпаси до неї закріплюють за поліцейськими на весь час служби.
У разі переведення чи переміщення поліцейського до іншого органу (підрозділу) поліції або звільнення зі служби в поліції видана та закріплена за ним зброя, боєприпаси підлягають здаванню до КЗЗ за місцем одержання. Спеціальні засоби, картка-замісник та відповідне спорядження здають відповідальному за озброєння, про що він робить відмітки в облікових документах.
Одночасно до служби озброєння подають витяг із наказу про переведення, переміщення або звільнення поліцейського.
Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що видача поліцейському зброї, боєприпасів, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту здійснюється виключно на підставі  відповідного рапорту або за рішенням керівника органу (підрозділу) поліції, про що в обов`язковому порядку вноситься запис до книги видачі й приймання озброєння. 
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначено Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 3 жовтня 2019 року № 160-IX (далі по тексту – Закон № 160-IX).
Відповідно до частини 3 статті 6 Закону № 160-IX особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно із статтею 7 Закону № 160-IX розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.
Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.
Якщо строк експлуатації військового та іншого майна на дату його втрати закінчився або неможливо встановити час його втрати, відшкодування шкоди проводиться в розмірі 50 відсотків первинної вартості майна, якого не вистачає, але не нижче вартості металів, у тому числі дорогоцінних, та дорогоцінного каміння, які в ньому містяться, визначеної відповідно до законодавства про визначення розміру збитків, завданих підприємству, установі, організації розкраданням, знищенням (псуванням), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей.
З аналізу наведених норм слідує, що в разі звільнення поліцейського зі служби в поліції, він зобов`язаний здати до КЗЗ за місцем одержання видану та закріплену за ним зброю, боєприпаси та інші спеціальні засоби та засоби індивідуального захисту.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до довідки за фактом видачі засобів індивідуального захисту в УПП в Харківській області ДПП (а. с. 13) Інспектор роти № 5 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 отримала бронежилет другого класу захисту «Страж-М/ТТ-ПМ» № 1634 згідно з книгою видачі й приймання озброєння і спеціальних засобів УПП в Харківський області ДПП № 6916ДСК. 
На підставі ухвали суду від 17.04.2023 по справі № 642/2087/22 книгу видачі й приймання озброєння і спеціальних засобів УПП в Харківський області ДПП № 6916ДСК вилучено слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань.
Наказом УПП в Харківській області ДПП по особовому складу від 18.10.2024 №2373 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію".
Відповідно до Наказу УПП в Харківській області ДПП по особовому складу від 18.10.2024 №2373 о/с сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння експлуатації яких не закінчився, становить 00,00 грн.
Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до довідки розрахунку № 104 від 08.10.2024 про суми коштів, яка має бути сплачена для відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк насіння (експлуатації) яких не закінчився, яка надавалась відповідачу безпосередньо під час її звільнення зі служби у поліції, сума вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився становить 0 гривень 0 копійок. 
Таким чином, станом на момент звільнення ОСОБА_1 зі служби у поліції, у позивача були відсутні будь-які претензії до повернутого відповідачем засобу індивідуального захисту (бронежилету), у тому числі, його комплектації.
Колегія суддів вважає, що встановлення комісією відповідача під час проведення технічного огляду бронежилету 2 класу захисту «Страж - М-ТТ/ПМ» (номенклатурний номер 111604247) 30.10.2024 (тобто після звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції) відсутності бокового елементу (пластини), що не підтверджено жодними доказами, за відсутності будь-яких зауважень до комплектації засобу індивідуального захисту станом на момент його повернення (18.10.2024) не може вважатись правомірним.
Будь-яких обґрунтувань проведення технічного огляду бронежилету 2 класу захисту «Страж - М-ТТ/ПМ» (номенклатурний номер 111604247) лише 30.10.2024, тобто через два тижні після звільнення ОСОБА_1 зі служби у поліції, позивачем не наведено.
Також, відомостей про те, що позивачу надавався бронежилет 2 класу захисту «Страж-М-ТТ/ПМ» (номенклатурний номер 111604247) вже укомплектований базовим захисним боковим елементом (пластиною), ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції позивачем надано не було.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 надавався вживаний раніше бронежилет 2 класу захисту «Страж - М-ТТ/ПМ» (номенклатурний номер 111604247), що не заперечується сторонами по справі,  прийнятними є посилання відповідача на те, що у такому засобі індивідуального захисту вже міг бути відсутнім боковий елемент (пластини), що ДПП не спростовано.
Не долучено позивачем і копію книги видачі й приймання озброєння, у якій фіксується видача поліцейському зброї, боєприпасів, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту та їх стан на дату такої передачі.
Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апелянта щодо вилучення книги видачі й приймання озброєння та у зв`язку з цим не можливість її надання, оскільки у розумінні положень частини 4 статті 165 КПК України при вилученні оригіналів документів, на вимогу володільця особою, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має бути залишено копію вилучених оригіналів документів.
Таким чином, враховуючи те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що бронежилет 2 класу захисту "Страж ПМ/ТТ" видавався позивачу у повній комплектації, або того, що позивачем повернуто такий засіб індивідуального захисту у не придатному для подальшого використання стані, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність у позивача фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 коштів за вартість бронежилету 2 класу захисту «Страж - М-ТТ/ПМ» (номенклатурний номер 111604247) у розмірі 5190 грн, що зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні вимог апеляційної скарги.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За визначенням, наведеним у статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -  

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 по справі № 520/31905/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	Я.М. Макаренко    С.П. Жигилій