П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/34060/24	

                                                                                                                                   Головуючий в 1 інстанції: Бойко О. Я.
                                                                                                                                  Час і місце ухвалення:  м. Одеса

         Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
                          головуючого  –  Лук`янчук О.В.
                          суддів              –  Бітова А. І.
                                                        –  Ступакової І. Г.
             
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Овідіопольського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними відмов, зобов`язання прийняти рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Овідіопольського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому, відповідно до виправленої редакції від 11.11.2024 року, просить суд: 
визнати протиправними відмови Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області та Овідіопольського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області у оформленні ОСОБА_1 набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України “Про громадянство України”. 
зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області прийняти рішення про оформлення ОСОБА_1 набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України “Про громадянство України”.                         
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка є громадянкою Республіки Білорусь, проте на теперішній час проживає на території України на підставі посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 , виданої 28.10.2019 р. 
16.07.2024р. на підставі ч.1 ст. 8 Закону України “Про громадянство України” позивачка звернулась до Головного управління ДМС в Одеській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням. Листом від 30.07.2024р. було повідомлено про повернення поданої заяви, не погоджуючись з чим, позивачка звернулася до суду з даним позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та Овідіопольського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови в оформленні ОСОБА_1 набуття громадянства України за територіальним походженням на підставі частини першої статті 8 Закону України “Про громадянство України”. 
Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області прийняти рішення про оформлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набуття громадянства України за територіальним походженням на підставі частини першої статті 8 Закону України “Про громадянство України”.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на користь ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.). 
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить рішення суду першої інстанції  скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянтом зазначено, що висновки суду першої інстанції, про те що відповідь ГУ ДМС в Одеській області є відмовою у оформленні позивачу громадянства є безпідставними, та такими, що зроблені всупереч чинному законодавству, з огляду на недотримання визначеного нормативними актами порядку подання заяви з питань громадянства. Зазначає, що враховуючи, відсутність у позивача паспорта громадянина Республіки Білорусь визначеного міжнародним договором України серії, а також відсутність в такому паспорті відмітки про постановку на консульський облік в Посольстві Республіки Білорусь в Україні, дії відповідача є законними, правомірними та такими, що не суперечать діючим нормам законодавства, що регулює правові питання щодо оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.
Відповідно до ч. 1   ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що Позивачка - ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою Республіки Білорусь, яка документована паспортом громадянина Республіки Білорусь серії НОМЕР_2 , виданим 22.07.2022, терміном дії до 22.07.2032. 
У паспорті серії НОМЕР_2 наявний запис про місце народження: Україна, Вінницька область, Чечельницький район, с. Демівка.
Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Демівською с/р Чечельницького району Вінницької області, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Демівка Чечельницького району Вінницької області. Батьки: батько - ОСОБА_3 , українець, мати – ОСОБА_4 , українка. 
Актовий запис про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження 24.02.2009.
В Україні позивачка документована Посвідкою на постійне проживання № НОМЕР_1 , виданої 28.10.2019 терміном дії до 25.10.2029, орган видачі 0503, підстава видачі 03/03. 
16.07.2024 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України “Про громадянство України”.
У якості підстави набуття громадянства України за територіальним походженням зазначено: народження чи постійне проживання на території України до 24 серпня 1991 року батьків.
Разом із цією заявою позивачкою подано: Копію паспорту Республіки Білорусь; Копію посвідки на постійне проживання;  Копію Довідки про реєстрацію місця проживання; Копію Свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; Копію Свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; Копію Свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; Копію виписки з погосподарської книги; Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження; Заяву про зміну громадянства; 2 фотографії 35х45 мм.
Листом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 30.07.2024 року вих. № С-528/6/5101-24/5100.16/8459-24 позивачці надано відповідь про таке: … громадяни Республіки Білорусь можуть набути громадянство України відповідно до Закону та Угоди між Україною та Республікою Білорусь про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають в Республіці Білорусь, і громадянами Республіки Білорусь, які постійно проживають в Україні (далі Угода). Відповідно до статті 1 Угоди кожна зі Сторін надасть громадянам іншої Сторони, які постійно проживають на законних підставах на її території, громадянство відповідно до її національного законодавства. При цьому, однією з основних умов застосування положень Угоди для громадян Республіки Білорусь, які мають намір набути громадянство України, є постійне проживання їх на території України. МЗС Республіки Білорусь від 24.06.2008 року та МЗС України від 27.11.2008 року здійснено обмін дипломатичними нотами стосовно погодження порядку застосування статті 1 Угоди. Сторони домовились про наступне: 1. Дія статті Угоди поширюється на громадян Республіки Білорусь, які прибули на постійне місце проживання на територію України, і громадян України які прибули на постійне місце проживання на територію Республіки Білорусь, які мають дозвіл на виїзд на постійне проживання за кордон згідно з законодавством країни свого громадянства. Згадана категорія громадян Республіки Білорусь повинна бути документована паспортами громадян Республіки Білорусь серії РР з відміткою про постановку на консульський облік в Посольстві Республіки Білорусь в Україні. 2. Громадяни Республіки Білорусь, зняті з реєстраційного обліку на території Республіки Білорусь до 08.04.2000 року (дата набрання чинності Угодою), визнаються такими, що оформили виїзд на постійне місце проживання за кордон. Під час оформлення документів про набуття громадянства України громадянами Республіки Білорусь відповідно до положень Угоди необхідно враховувати наступні основні критерії: постійне проживання в Україні за паспортом громадянина Республіки Білорусь серії НОМЕР_4 , в якому наявна відмітка про виїзд на постійне проживання в Україну та відмітка про постановку на консульський облік в Посольстві Республіки Білорусь в Україні. Враховуючи викладене, у разі дотримання умов Угоди та наявності всіх необхідних документів Ви зможете звернутися із заявою про оформлення набуття громадянства України до територіального підрозділу ДМС за місцем проживання.
З огляду на вищевикладене, Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області повернуті надані позивачкою документи.
09.10.2024 ОСОБА_1 звернулась до Овідіопольського відділу  Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України “Про громадянство України”.
У якості підстави набуття громадянства України за територіальним походженням зазначено: народження чи постійне проживання на території України до 24 серпня 1991 року батьків.
Разом із цією заявою позивачкою подано: Копію паспорту Республіки Білорусь; Копію посвідки на постійне проживання;  Копію довідки про реєстрацію місця проживання; Копію Свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; Копію Свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; Копію виписки з погосподарської книги; Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження; Заяву про зміну громадянства; 2 фотографії 35х45 мм. 
За результатами розгляду заяви від 09.10.2024 Овідіопольським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області направлено позивачці лист від 16.10.2024 року, де зазначено, що МЗС Республіки Білорусь від 24.06.2008 року та МЗС України від 27.11.2008 року здійснено обмін дипломатичними нотами стосовно погодження порядку застосування статті 1 Угоди: 1. Дія статті Угоди поширюється на громадян Республіки Білорусь, які прибули на постійне місце проживання на територію України. Вказані громадяни повинні бути документована паспортами громадян Республіки Білорусь серії РР з відміткою про постановку на консульський облік в Посольстві Республіки Білорусь в Україні. 2. Під час оформлення документів про набуття громадянства України громадянами Республіки Білорусь відповідно до положень Угоди необхідно враховувати: постійне проживання в Україні за паспортом громадянина Республіки Білорусь серії НОМЕР_5 , в якому наявна відмітка про виїзд на постійне проживання в Україну та відмітка про постановку на консульський облік в Посольстві Республіки Білорусь в Україні.
Також у листі роз`яснено, що у випадку дотримання умов Угоди та наявності всіх необхідних документів, позивачка має можливість звернутися із заявою про оформлення набуття громадянства України до територіального підрозділу ДМС за місцем проживання.
Не погоджуючись з відмовою органів ДМС в оформленні набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України “Про громадянство України”, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачка відповідає усім вимогам законодавства щодо набуття громадянства України за територіальним походженням, відповідно до Угоди між Україною і Республікою Білорусь про спрощений порядок зміни громадянства, ч. 1, ч. 6 ст. 8 Закону України “Про громадянство України”, а також виконала усі вимоги щодо подання до органів ДМС переліку документів, передбачених пунктами 24, 26 розд. ІІ Порядку №215, та Наказом МВС України, МЗС України, Мін`юсту України від 28.04.2000 N 317/95/15/5а, а тому задовольнив позовні вимоги.
При цьому вказав, що подані позивачкою документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України за територіальним походженням, суд зауважує про відсутність в даному випадку дискреції у відповідача в питанні прийняття рішення про оформлення набуття особою громадянства України.
Вивчивши матеріали справи, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Спірні правовідносини врегульовані  Конституцією України,  Законом України «Про громадянство України» від 18.01.2001 №2235-III  (далі - Закон №2235-III), Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим  Указом Президента України від 27.03.2001 №215    (далі - Порядок №215).
Статтею 4 Конституції України установлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.
За умовами пункту 2 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.
Відповідно до визначень, які містить частина 1  статті 1 Закону №2235, громадянство України - це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.
Згідно  ст. 3 цього Закону № 2235-IIІ, громадянами України є:
1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;
2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності  Законом України  "Про громадянство України"  (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;
3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;
4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.
Статтею 6 Закону № 2235-III  закріплено підстави набуття громадянства України, зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 вказаної статті громадянство України набувається за територіальним походженням.
Так, особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до  Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства (ч. 1  ст. 8 Закону № 2235- III).
Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.
Частинами 2-3  статті 8 Закону №2235-ІІІ  встановлено, що для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається: особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства; іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство. Іноземці, які перебувають у громадянстві (підданстві) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство (підданство) усіх цих держав.
Прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України особами з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-10  статті 6 Закону №2235-ІІІ, згідно з п.4 ч.1  ст.24 Закону №2235-ІІІ  належить до повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №360  (далі - Положення №360), Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
За змістом пункту 7 Положення №360 ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.
Згідно з пунктом 2 частини 1  статті 22 Закону №2235-ІІІ  порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень визначає Президент України.
Указом Президента України від 27.03.2001 №215  «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №215).
Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України, визначений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим  Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215.
Пунктом 1 Порядку № 215 зазначено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи передбачені розділом II цього Порядку.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 215, заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 215, заяви та інші документи з питань громадянства подаються: особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні; особою, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем реєстрації особи; особою, яка постійно проживає за кордоном, - до дипломатичного представництва чи консульської установи України за місцем постійного проживання особи.
Відповідно до пункту 26 розд. ІІ Порядку №215, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також:
а) документ, який підтверджує факт народження відповідно батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;
б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір`ю, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.
Підпунктами "а" - "в" пункту 24 Порядку № 215 передбачені такі документи: 
а) заява про набуття громадянства України за територіальним походженням;
б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм);
в) один із таких документів:
- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;
- зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;
- декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;
- декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності;
- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;
г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у    абзаці першому    цього пункту.
Пунктом 92 розділу IV Порядку №215 визначено, що територіальні органи Державної міграційної служби України приймають, зокрема, рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням. До повноважень територіальних органів Державної міграційної служби України також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону.
Відповідно до пункту 93 розділу IV Порядку №215 територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо оформлення набуття громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи про оформлення набуття громадянства України знайдою, також одержує від відповідного органу реєстрації актів громадянського стану копію запису акта громадянського стану, який підтверджує, що новонароджену дитину знайдено на території України і батьки її невідомі. Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою. Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України.
Згідно з абзацами 1, 2, 5 та 6 пункту 94 розділу IV Порядку №215 територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими  Закон  пов`язує набуття особою громадянства України. Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою. Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими  Закон  пов`язує набуття особою громадянства України, а стосовно поновлення особи у громадянстві України також відсутні передбачені  Законом  підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про оформлення набуття особою громадянства України. Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими  Закон  пов`язує набуття особою громадянства України, або стосовно поновлення особи у громадянстві України також будуть встановлені передбачені  Законом  підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України.
Пунктом 95 розділу IV Порядку №215 передбачено, що рішення про оформлення набуття особою громадянства України або про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України не пізніш як у тримісячний строк з дня надходження документів надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником, не пізніш як у тижневий строк з дня надходження відповідного рішення повідомляє про нього заявника у письмовій формі. У разі прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України заявникові у письмовій формі повідомляються причини відмови.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особа, яка проживає в Україні на законних підставах, та бажає набути громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1  ст.8 Закону №2235-ІІІ, повинна особисто звернутися з відповідною письмовою заявою до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем свого проживання в Україні, до якої долучити вичерпний перелік документів, що визначений п.26 розділу ІІ Порядку №215.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем під час звернення до відповідача із заявою про оформлення набуття громадянства були подані такі документи: Копію паспорту Республіки Білорусь; Копію посвідки на постійне проживання;  Копію Довідки про реєстрацію місця проживання; Копію Свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; Копію Свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; Копію Свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; Копію виписки з погосподарської книги; Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження; Заяву про зміну громадянства; 2 фотографії 35х45 мм.
Судом встановлено, що підставою звернення позивачки до суду з даним позовом стало те, що відповідачі за результатами розгляду її заяв (звернень) від 16.07.2024 та 09.10.2024 щодо оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням направили позивачці повідомлення з роз`ясненням порядку набуття громадянства, тобто на думку позивача протиправно відмовили у наданні громадянства, оскільки вона вважає, що набула за народженням громадянство України на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України “Про громадянство України”.
Як вже було зазначено вище, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області листом від 30.07.2024 року вих. № С-528/6/5101-24/5100.16/8459-24 повернуло позивачці подані документи.
Суд першої інстанції зазначив, що дослідивши зміст листа Головного управління ДМС України в Одеській області від 30.07.2024 року, судом встановлено, що відповідач фактично надав оцінку наявності підстав набуття громадянства України позивачкою.
В свою чергу, апелянт в апеляційній скарзі вказує, що висновки суду першої інстанції, про те що відповідь ГУ ДМС в Одеській області є відмовою у оформленні позивачу громадянства є безпідставними, та такими, що зроблені всупереч чинному законодавству, з огляду на недотримання визначеного нормативними актами порядку подання заяви з питань громадянства.
Колегія суддів надаючи оцінку таким висновкам суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта в цій частині приходить до наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 16.07.2024 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України “Про громадянство України” та до заяви надала відповідні документи
Листом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 30.07.2024 року вих. № С-528/6/5101-24/5100.16/8459-24 позивачці надано відповідь про таке: … громадяни Республіки Білорусь можуть набути громадянство України відповідно до Закону та Угоди між Україною та Республікою Білорусь про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають в Республіці Білорусь, і громадянами Республіки Білорусь, які постійно проживають в Україні (далі Угода). Відповідно до статті 1 Угоди кожна зі Сторін надасть громадянам іншої Сторони, які постійно проживають на законних підставах на її території, громадянство відповідно до її національного законодавства. При цьому, однією з основних умов застосування положень Угоди для громадян Республіки Білорусь, які мають намір набути громадянство України, є постійне проживання їх на території України. МЗС Республіки Білорусь від 24.06.2008 року та МЗС України від 27.11.2008 року здійснено обмін дипломатичними нотами стосовно погодження порядку застосування статті 1 Угоди. Сторони домовились про наступне: 1. Дія статті Угоди поширюється на громадян Республіки Білорусь, які прибули на постійне місце проживання на територію України, і громадян України які прибули на постійне місце проживання на територію Республіки Білорусь, які мають дозвіл на виїзд на постійне проживання за кордон згідно з законодавством країни свого громадянства. Згадана категорія громадян Республіки Білорусь повинна бути документована паспортами громадян Республіки Білорусь серії РР з відміткою про постановку на консульський облік в Посольстві Республіки Білорусь в Україні. 2. Громадяни Республіки Білорусь, зняті з реєстраційного обліку на території Республіки Білорусь до 08.04.2000 року (дата набрання чинності Угодою), визнаються такими, що оформили виїзд на постійне місце проживання за кордон. Під час оформлення документів про набуття громадянства України громадянами Республіки Білорусь відповідно до положень Угоди необхідно враховувати наступні основні критерії: постійне проживання в Україні за паспортом громадянина Республіки Білорусь серії НОМЕР_4 , в якому наявна відмітка про виїзд на постійне проживання в Україну та відмітка про постановку на консульський облік в Посольстві Республіки Білорусь в Україні. Враховуючи викладене, у разі дотримання умов Угоди та наявності всіх необхідних документів Ви зможете звернутися із заявою про оформлення набуття громадянства України до територіального підрозділу ДМС за місцем проживання.
З огляду на вищевикладене, Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області повернуті надані позивачкою документи.
09.10.2024 ОСОБА_1 звернулась до Овідіопольського відділу  Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України “Про громадянство України” з певним переліком документів.
За результатами розгляду заяви від 09.10.2024 Овідіопольським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області направлено позивачці лист від 16.10.2024 року, де зазначено, що МЗС Республіки Білорусь від 24.06.2008 року та МЗС України від 27.11.2008 року здійснено обмін дипломатичними нотами стосовно погодження порядку застосування статті 1 Угоди: 1. Дія статті Угоди поширюється на громадян Республіки Білорусь, які прибули на постійне місце проживання на територію України. Вказані громадяни повинні бути документована паспортами громадян Республіки Білорусь серії РР з відміткою про постановку на консульський облік в Посольстві Республіки Білорусь в Україні. 2. Під час оформлення документів про набуття громадянства України громадянами Республіки Білорусь відповідно до положень Угоди необхідно враховувати: постійне проживання в Україні за паспортом громадянина Республіки Білорусь серії НОМЕР_5 , в якому наявна відмітка про виїзд на постійне проживання в Україну та відмітка про постановку на консульський облік в Посольстві Республіки Білорусь в Україні.
Також у листі роз`яснено, що у випадку дотримання умов Угоди та наявності всіх необхідних документів, позивачка має можливість звернутися із заявою про оформлення набуття громадянства України до територіального підрозділу ДМС за місцем проживання.
Дослідивши вищезазначені листи, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції, що відповідач фактично надав оцінку наявності підстав набуття громадянства України позивачкою.
Вищенаведені листи носять інформативний характер та роз`яснюють право позивача на звернення до територіального підрозділу з питання оформлення громадянства, у разі дотримання умов Угоди, тобто роз`яснюють алгоритм дій, необхідних для набуття громадянства України.
Колегія суддів враховує, що реалізація волевиявлення особи на набуття громадянства, здійснюється шляхом подання заяви встановленого зразка (додаток №8, затвердженого  наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.08.2012 №715) до компетентного органу разом із передбаченими Порядку №215 документами, за результатом розгляду яких, суб`єкт владних повноважень приймає рішення щодо набуття особою громадянства України або вмотивовану відмову.
При цьому, реалізація волевиявлення особи на набуття громадянства, здійснена у встановлений законодавством України спосіб, кореспондується з обов`язком органу ДМС прийняти відповідне рішення за  Законом України «Про громадянство України»  та відповідно до Порядку № 215.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що відповідне рішення, яке б створювало для позивача певні юридичні наслідки, суб`єктом владних повноважень не приймалось.
В свою чергу, за змістом пункту 94 розд. IV Порядку №213, за результатами розгляду заяв та документів щодо оформлення набуття громадянства України територіальний орган Державної міграційної служби України приймає одне з таких рішень, а саме:
повертає до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником, для усунення недоліків; 
приймає рішення про оформлення набуття особою громадянства України, якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України;
приймає рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України, якщо встановлено, що подані документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України.
Тобто вищенаведеним пунктом порядку чітко передбачено алгоритм дій (прийняття рішень) за результатами розгляду заяв та документів щодо оформлення набуття громадянства України.
Так, матеріалами справи підтверджено, що позивачка - ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою Республіки Білорусь, яка документована паспортом громадянина Республіки Білорусь серії НОМЕР_2 , виданим 22.07.2022, терміном дії до 22.07.2032. 
У паспорті серії НОМЕР_2 наявний запис про місце народження: Україна, Вінницька область, Чечельницький район, с. Демівка.
Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Демівською с/р Чечельницького району Вінницької області, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Демівка Чечельницького району Вінницької області. Батьки: батько - ОСОБА_3 , українець, мати – ОСОБА_4 , українка. 
Актовий запис про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того, у матеріалах справи наявні Свідоцтва про народження батьків позивачки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які народились на території України, Вінницька область.
Також, позивачкою у якості документу, передбаченого підпунктом  “в” пункту 24 Порядку № 215, подано заяву про зміну громадянства за встановленої формою (Форма 12).
В Україні позивачка документована Посвідкою на постійне проживання № НОМЕР_1 , виданої 28.10.2019 терміном дії до 25.10.2029, орган видачі 0503, підстава видачі 03/03, що підтверджує її постійне проживання в Україні на законних підставах.
Належність позивачки до громадянства Республіки Білорусь підтверджується паспортом громадянина Республіки Білорусь серії НОМЕР_2 , виданим 22.07.2022, терміном дії до 22.07.2032. 
Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивачкою до міграційного органу було надано документи передбачені п. 26 Порядку № 215.
Водночас, відповідачем жодного рішення або дії передбаченої п. 94 Порядку № 215 прийнято не було.
В свою чергу, посилання апелянта як в листах так і в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не подала паспорту громадянина Республіки Білорусь серії РР зразку 1996 року з відміткою про прийняття на облік в Посольстві Республіки Білорусь в України є безпідставними, оскільки  надання інших документів для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, ніж тих, що визначені пунктами 24, 26, Порядком №215 не передбачено.
Крім того, колегія суддів також звертає увагу, що  відповідно до Угоди між Україною і Республікою Білорусь про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають в Республіці Білорусь, і громадянами Республіки Білорусь, які постійно проживають в Україні  112_510, та на виконання доручення Президента України від 12 квітня 2000 року, Наказом МВС України, МЗС України, Мін`юсту України від 28.04.2000 N 317/95/15/5а (у редакції наказу МВС, МЗС, Мін`юсту 30.05.2007 N 169/115/321/5) затверджений Порядок реалізації Угоди між  Україною і Республікою Білорусь про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають в Республіці Білорусь, і громадянами Республіки Білорусь, які постійно проживають в Україні (надалі – Порядок реалізації Угоди).
Згідно підпункту 1.1.2 Порядку реалізації Угоди, належність особи, яка постійно проживає в Україні, до громадянства Республіки Білорусь підтверджується одним з таких документів:
- паспортом громадянина Республіки Білорусь зразків 1993 року та 1996 року;
- паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року з відміткою про прописку в Республіці Білорусь за станом на 12 листопада 1991 року;
- закордонним паспортом громадянина колишнього СРСР, оформленим для виїзду за кордон на постійне проживання з відміткою "Грамадзянін Республікі Бєларусь";
- довідкою або повідомленням компетентного органу Республіки Білорусь, що підтверджує належність особи до громадянства Республіки Білорусь.
Згідно підпункту 1.1.3 Порядку реалізації Угоди, постійне проживання особи в Україні підтверджується одним із таких документів, зокрема, посвідкою на постійне проживання в Україні.
Згідно підпункту 1.1.4 Порядку реалізації Угоди, громадяни Республіки Білорусь, які постійно проживають в Україні, можуть набути громадянство України, зокрема, за територіальним походженням.
Порядок набуття громадянами Республіки Білорусь громадянства України встановлений пунктом 1.2 Порядку реалізації Угоди та передбачає, зокрема: 
1.2.1. Громадяни Республіки Білорусь, які постійно проживають в Україні та які самі чи хоча б один з їх батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України"    1543-12, або які самі чи хоча б один з їх батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), можуть набути громадянство України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України"    2235-14    (далі - Закон).
Такі особи подають до районних, районних у місті, міських управлінь або відділів головних управлінь, управлінь Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі за місцем проживання особи (далі - Відділ) документи, передбачені підрозділом "Документи, що подаються для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням" розділу II Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року N 215 215/2001  (у редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року N 588    588/2006    (далі - Порядок провадження).
Колегія суддів з урахуванням наданих позивачкою документів та вищенаведеного законодавства, приходить до висновку, що позивачка відповідає вимогам законодавства щодо набуття громадянства України за територіальним походженням, відповідно до Угоди між Україною і Республікою Білорусь про спрощений порядок зміни громадянства.
Враховуючи, що подані позивачкою документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України за територіальним походженням, а також те, що відповідачем (територіальним органом) не прийнято жодного рішення за результатами розгляду заяви, колегія суддів, з урахуванням ст. 9 КАС України щодо необхідності ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, приходить до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та їх задоволення шляхом визнання протиправною бездіяльність Овідіопольського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та зобов`язання Овідіопольського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, як територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого позивачем подано документи щодо оформлення належності до громадянства України, розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.10.2024 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1  ст. 8 Закону України «Про громадянство України»  у встановленому порядку відповідно до вимог законодавства, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що оскільки розгляду заяви передує перевірка територіальним органом міграційної служби відповідності оформлення документів щодо оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими  Закон  пов`язує належність особи до громадянства України, отже  частковому задоволенню підлягають саме вимоги до Овідіопольського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується  ст. 322 КАС України,  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем надано необхідні документи передбачені Порядком № 215 та що надання інших документів не передбачено, водночас дійшов помилкового висновку, що заява позивача розглянуто по-суті та з цього питання прийнято відповідне рішення, а тому враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного Рішення було неповно з`ясовано судом обставини, що мають значення для справи, а відтак, відповідно до ст.ст.  315, ст.  317 КАС України, - оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 287, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року скасувати.
Ухвалити по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Овідіопольського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними відмов, зобов`язання прийняти рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Овідіопольського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.10.2024 року про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України “Про громадянство України”. 
Зобов`язати Овідіопольський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області повторно розглянути заяву    ОСОБА_1 від 09.10.2024 року набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України “Про громадянство України” у встановленому порядку відповідно до вимог законодавства, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.
                                                            Повний текст постанови складено та підписано 08 липня 2025 року . 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова