УХВАЛА
21 липня 2025 року 
м. Київ 
Провадження № 14-83зц25
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Ткачука О. С.,
суддів: Банаська О. О., Булейко О. Л., Воробйової І. А., Губської О. А., Ємця А. А., Короля В. В., Кривенди О. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Стрелець Т. Г., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.
перевіривши заяву  ОСОБА_1 прозобов`язання банку вчинити певні дії та відшкодувати моральну шкоду,
ВСТАНОВИЛА:
У липні 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , звернулася до Великої Палати Верховного Суду із позовною заявою, в якій просить зобов`язати Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» провести службове розслідування щодо зникнення коштів з її рахунку, зобов`язати банк надати детальну виписку по рахунку, зупинити нарахування відсотків за кредитним договором, провести перерахунок відсотків, відшкодувати моральну шкоду та покласти на банк судові витрати.
Виходячи із додатків, доданих до заяви, судом встановлено, що ОСОБА_1 , зверталась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова із позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про зобов`язання банку вчинити дії, провести перевірку рахунку, перерахування процентів, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 березня 2025 року апеляційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2025 року повернуто.
Велика Палата Верховного Суду, вивчивши заяву ОСОБА_1 , та додатки до неї, зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 6 і частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції. У складі Верховного Суду діють, зокрема, Касаційний цивільний суд і Велика Палата Верховного Суду (частина перша статті 36, пункти 1, 5 частини другої статті 37 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Частиною другою статті 45 цього Закону передбачено повноваження Великої Палати Верховного Суду, яка: 1) у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права; 2) діє як суд апеляційної інстанції у справах, розглянутих Верховним Судом як судом першої інстанції; 3) аналізує судову статистику та вивчає судову практику, здійснює узагальнення судової практики; 4) здійснює інші повноваження, визначені законом.
У статті 23 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) вказано, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті, тобто крім справ: щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів, які розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу); щодо визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу, які розглядаються: 1) якщо місце арбітражу знаходиться на території України - апеляційними загальними судами за місцезнаходженням арбітражу; 2) якщо місце арбітражу знаходиться поза межами України - апеляційним загальним судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ; про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, які розглядаються Вищим антикорупційним судом.
У частині першій статті  184 ЦПК України зазначено, що позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.
Порядок передачі справи до Великої Палати Верховного Суду передбачено в частинах третій - шостій статті 403 ЦПК України. При цьому саму норму наведено в параграфі 3 глави 2 розділу V «Касаційний розгляд» ЦПК України. У ній передбачено, що після відкриття касаційного провадження, підготовки справи до касаційного розгляду та попереднього розгляду справи до Великої Палати Верховного Суду передається відповідна цивільна справа.
Зі змісту заяви ОСОБА_1 , поданої до Великої Палати Верховного Суду, убачається, що заявниця просить Велику Палату Верховного Суду розглянути спір по суті заявлених вимог як суд першої інстанції.
При цьому за наведеними вище нормами ЦПК України вирішення питання щодо прийняття позовної заяви, відкриття позовного провадження і розгляд спору по суті віднесено до повноважень суду першої інстанції, яким у цьому випадку є місцевий загальний суд, який визначається з урахуванням територіальної підсудності відповідно до статей 27 - 30 ЦПК України. 
Лише після ухвалення судом першої інстанції судового рішення за наслідками розгляду справи по суті та його перегляду в апеляційному порядку учасники справи можуть оскаржити судові рішення до суду касаційної інстанції, яким є Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду та який, у свою чергу, наділений повноваженнями передати справу до Великої Палати Верховного Суду за наявності підстав, передбачених у частинах четвертій - шостій статті 403 ЦПК України.
Звернення із заявою про розгляд спору по суті заявлених вимог відразу до Великої Палати Верховного Суду не передбачено Законом.
У частині першій статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Отже, через відсутність юридичних підстав для розгляду Великою Палатою Верховного Суду заяви ОСОБА_1 , у її прийнятті має бути відмовлено, а сама заява підлягає поверненню заявнику.
Керуючись статтями 6, 19 Конституції України, статтями 4, 23, 27, 28, 184, 403 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
У прийнятті заяви ОСОБА_1 про зобов`язання банку вчинити певні дії та відшкодувати моральну шкоду - відмовити. 
Заяву разом з доданими матеріалами повернути заявнику. 
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                    О. С. Ткачук
Судді:                            О. О. Банасько                                  С. Ю. Мартєв
О. Л. Булейко                                   К. М. Пільков
І. А. Воробйова                                 Т. Г. Стрелець
О. А. Губська                                    В. Ю. Уркевич
А. А. Ємець                                      Є. А. Усенко
В. В. Король                                      Н. В. Шевцова
О. В. Кривенда