П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2196/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Божук Д.А.  
Суддя-доповідач -  Моніч Б.С.   
11 липня 2025 року                                                                                                                м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Моніча Б.С. 
суддів:  Білої Л.М.  Гонтарука В. М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року  у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Хмельницькій області до Приватного нотаріуса Пулавської Ольги Ігорівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача  Товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Агро Поділля" про скасування реєстраційної дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
17.11.2020 Загальними зборами учасників ТОВ «Нью Летичів Агро» прийнято рішення про припинення ТОВ «Нью Летичів Агро» через процедуру реорганізації шляхом приєднання до ТОВ «Нью Агро Поділля».
За наслідками проведення процедури реорганізації, складено передавальний акт від 27.01.2021, відповідно до якого ТОВ «Нью Летичів Агро» передало ТОВ «Нью Агро Поділля» все майно, права та обов`язки.
29.01.2021 Приватним нотаріусом Пулавською О.І. внесено реєстраційний запис № 1006561120011000735 про державну реєстрацію припинення ТОВ «Нью Летичів Агро» в результаті реорганізації.
01.03.2021 ГУ ДПС у Хмельницькій області звернулося до Міністерства юстиції України зі скаргою на проведену Приватним нотаріусом Пулавською О.І. реєстраційну дію.
Наказом Міністерства юстиції України № 1689/7 від 25.05.2021 відмовлено у задоволенні скарги ГУ ДПС у Хмельницькій області від 01.03.2021 на реєстраційну дію щодо ТОВ «Нью Летичів Агро», у зв`язку з прийняттям Приватним нотаріусом Пулавською О.І. рішення відповідно до законодавства України.
30.08.2021 зазначений наказ Міністерства юстиції України № 1689/7 від 25.05.2021 отримано ГУ ДПС у Хмельницькій обл. 
У судовому порядку ГУ ДПС у Хмельницькій обл. наказ Міністерства юстиції України № 1689/7 від 25.05.2021 не оскаржувало.
У лютому 2024 року Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулось в суд з позовом до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Пулавської Ольги Ігорівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Летичів Агро", в якому просило скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію №1006561120011000735, вчинену приватним нотаріусом Пулавською Ольгою Ігорівною про державну реєстрацію припинення товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Летичів Агро».
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2024 року, позов задоволено.
Постановою Верховного Суду від 05.02.2025 касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Агро Поділля» та приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Пулавської Ольги Ігорівни задоволено частково. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі № 560/2196/24 скасовано. Справу № 560/2196/24 направлено на новий розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду.
В постанові від 05.02.2025 Верховний Суд, зокрема, зазначив, що суди попередніх інстанцій не дослідили та не надали відповідної правової оцінки питанню порушення/дотримання позивачем строку звернення до суду.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.02.2025 прийнято до провадження адміністративну справу. Позовну заяву Головного управління ДПС у Хмельницькій області, залишено без руху у зв`язку з пропуском строку зверненя до суду.
Надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом: подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої у відповідності до статті 167 КАС України/або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду не пропущено; надання доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду.
Позивач подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій вказав, що ним вживались заходи адміністративного оскарження, шляхом направлення скарги від 01.03.2021 на проведену приватним нотаріусом реєстраційну дію, за результатами розгляду якої міністром юстиції України прийнято наказ від 25.05.2021 про відмову у її задоволенні.
Також позивач на обґрунтування поважності підстав пропуску строку звернення до суду покликався на постанову Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", відповідно до якої з 12 березня 2020 року на всій території України було встановлено карантин та відповідно до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Позивач зазначив, що до завершення карантину Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строк дії якого в подальшому продовжено і по цей час.
Третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Агро Поділля" подало клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, зазначивши, що оспорювана реєстраційна дія була проведена 29.01.2021, тоді як з позовом до суду Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося 15.02.2024.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.03.2025 визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення до суду, вказані у заяві позивача від 05.03.2025. Продовжено позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду протягом 7 днів з дня отримання цієї ухвали заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду.
Позивач подав заяву, в якій вказав аналогічні підстави для поновлення строку, зазначені в попередній заяві.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.03.2025 у справі 560/2196/24 замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – ТОВ «Нью Летичів Агро» (код ЄДРПОУ 42843795) правонаступником - ТОВ «Нью Агро Поділля» (код ЄДРПОУ 38188900).
ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані у заяві позивача від 18.03.2025.
Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Агро Поділля" про залишення позовної заяви без розгляду задоволено.
Позов  Головного управління ДПС у Хмельницькій області   до  приватного нотаріуса Пулавської Ольги Ігорівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Летичів Агро"  про скасування реєстраційної дії залишено без розгляду.
IІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач не надав.
Не вказв, яким чином встановлення карантинних обмежень стали на заваді звернення до суду у встановлений законом строк, зокрема, засобами електронного зв`язку (електронною поштою), засобами поштового зв`язку.
Посилання позивача на дію на території України карантину самі собою не можуть бути безумовною підставою для продовження процесуальних строків, оскільки слід аргументувати, які карантинні заходи та в який саме спосіб завадили позивачу звернутися до суду з цим позовом протягом строку, визначеного законом, та надати докази цього. Саме по собі введення воєнного стану не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду і не може бути підставою для поновлення пропущеного строку.
При цьому позивач не вказав обставин, перешкод чи труднощів, що унеможливили своєчасне звернення до суду, як до введення воєнного стану, так і після його введення, та не надав відповідних доказів, пославшись лише на Укази Президента України щодо введення воєнного стану та його продовження.
Крім того, суд зазначив, що позивач не був позбавлений можливості подати позовну заяву через систему «Електронний суд» або засобами поштового зв`язку, або нарочно безпосередньо до суду, із урахуванням того, що суд із початку введення воєнного стану та карантину не припиняв своєї діяльності.
ІV. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач, посилаючись на норми матеріального та процесуального права, оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що незважаючи на ліквідацію ТОВ «Нью Летичів Агро», підприємство продовжує займатись господарською діяльністю, однак, зважаючи на порушення приватним нотаріусом Пулавською Ольгою Ігорівною вимог Закону України №755-IV, а саме внесення запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ «Нью Летичів Агро», в результаті реорганізації Головне управління ДПС у Хмельницькій області фактично позбавлене можливості виконати свої функції стосовно належного обліку зазначеного підприємства та здійснення контрольно-перевірочної роботи.
Позивач вказує, що ним вживались заходи адміністративного оскарження шляхом направлення скарги від 01.03.2021 на проведену приватним нотаріусом реєстраційну дію, за результатами розгляду якої міністром юстиції України прийнято наказ від 25.05.2021 про відмову у її задоволенні.
Також позивач на обґрунтування поважності підстав пропуску строку звернення до суду покликався на постанову Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", відповідно до якої з 12 березня 2020 року на всій території України було встановлено карантин. На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України  "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні  ведений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України "Про продовження строку воєнного стану в Україні" продовжувався та станом на дату подання позовної заяви тривав. З 24.02.2022 встановлено мораторій на проведення документальних планових та позапланових перевірок.
Позивач вважає, що пропущено строк на подання даного позову з поважних причин, які об`єктивно не залежали від нього.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача  Товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Агро Поділля" подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав на її безпідставність. Зазначив, що ГУ ДПС у Хмельницькій області пропущено встановлений процесуальним законом строк на звернення до адміністративного суду із позовом про скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації припинення ТОВ «Нью Летичів Агро», не зазначено поважності причин пропуску такого строку, внаслідок чого судом першої інстанції правомірно винесено оскаржувану ухвалу про залишення позову без розгляду.
Також у відзиві заявлено  про здійснення розподілу судових витрат шляхом стягнення з Головного управління ДПС в Хмельницькій області  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Агро Поділля»  витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 151 200 (сто п`ятдесят одна тисяча двісті) гривень 00 копійок.
V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, яку відповідно до частини першої статті 122 КАС України може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Приписами частини другої статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Відповідно до статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.
У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Наведене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, сформульованими у постанові від 24.02.2021 у справі №9901/313/20, Верховного Суду, викладених у постановах від 17.03.2021 у справі №160/3121/20, від 18.03.2021 у справі №320/2915/20.
У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29.11.2024 у справі №120/359/24 викладено висновок щодо загальних умов визнання поважними причини пропуску строку, а саме: « 43. Колегія суддів зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
44. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.»
Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави… (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
У кожній справі суди мають перевірити наявність підстав для поновлення строку на оскарження, визнати їх виправданими, а також мотивувати свій висновок про наявність поважних причин для поновлення пропущеного процесуального строку. Сама лише вказівка на наявність поважних причин не є належним мотивуванням висновку про поновлення строку і є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не повинні перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.
Як слідує з матеріалів справи, оспорювана реєстраційна дія була проведена 29.01.2021, тоді як з позовом до суду Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося лише 15.02.2024 (більше ніж через три роки).
Крім того,  фактично три роки пройшло і з моменту отримання (30.08.2021) позивачем наказу Міністерства юстиції України № 1689/7 від 25.05.2021, яким відмовлено у задоволенні скарги позивача на реєстраційну дію щодо державної реєстрації припинення ТОВ «Нью Летичів Агро».
Таким чином, позивачем пропущений тримісячний строк на звернення до суду, який встановлений для суб`єктів владних повноважень як з моменту вчинення оспорюваної реєстраційної  дії, так і з моменту отримання наказу Міністерства юстиції України, прийнятого за наслідками оскарження позивачем такої реєстраційної дії.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ухвал суду першої інстанції позивач подавав заяви про поновлення строку. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на звернення до суду позивач посилався на обставини запровадженого в Україні з 12.10.2020 карантину та введенння на території України воєнного стану, які правомірно відхилив суд першої інстанції як безпідставні, позаяк самі по собі не є безумовною причиною для поновлення пропущеного процесуального строку. 
Позивач не навів обставин, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та перешкоджали поданню цього позову в межах визначених законодавством строків, а також не подав доказів, що підтверджують ці обставини.
Верховний Суд неодноразово в своїх постановах акцентував увагу на тому, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
Обґрунтовано не прийняв суд і посилання контролюючого органу на встановлення карантину на території України у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), оскільки податковим органом не надано жодного доказу на підтвердження обставин, пов`язаних із такими подіями, які мали місце у відношенні безпосередньо до нього та перешкоджали своєчасному зверненню до суду.
Водночас, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача в апеляційній скарзі на  «необхідність проведення перевірки», «здійснення ТОВ «Нью Летичів Агро» господарської діяльності після припинення юридичної особи», «наявність порушень з боку ТОВ «Нью Агро Поділля»»,  оскільки зазначені обставини не стосуються предмету позову. 
Між тим причини пропуску строку для звернення до суду мають бути нерозривно пов`язаними з предметом позову.
В межах цієї справи позивач звернувся з позовом до приватного нотаріуса Пулавської О.І., як державного реєстратора, з вимогою про скасування реєстраційної дії про припинення ТОВ «Нью Летичів Агро».
Отже, відповідачем у справі є не ТОВ «Нью Летичів Агро» чи ТОВ «Нью Агро Поділля», а приватний нотаріус Пулавська О.І., а предметом позову є перевірка судом правомірності дій приватного нотаріуса Пулавської О.І. законодавству про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань під час вчинення оскаржуваної реєстраційної дії з внесення запису про припинення ТОВ «Нью Летичів Агро».
При цьому позивачем не наведено конкретних причин, які йому перешкоджали звернутися до суду з позовом до приватного нотаріуса Пулавської О.І. в межах тримісячного строку, та не обґрунтовано чому позов поданий фактично через три роки після вчинення оскаржуваної реєстраційної дії.
У свою чергу, одне лише посилання на обставини карантину та воєнного стану не є безумовними (автоматичними) підставами для поновлення процесуального строку.
Судом першої інстанції  обґрунтовано вказано, що «позивач не був позбавлений можливості подати позовну заяву через систему «Електронний суд» або засобами поштового зв`язку, або нарочно безпосередньо до суду, із урахуванням того, що суд із початку введення воєнного стану та карантину не припиняв своєї діяльності.».
Таким чином, з огляду на зазначене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач не навів поважних причин його пропуску та не надав доказів на їх підтвердження, тому позовну заяву належить залишити без розгляду.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняття рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування не вбачається.
Щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, то колегія суддів  вважає за необхідне зазначити таке.
Між ТОВ «Нью Агро Поділля» та Адвокатським об`єднанням «ЕЛ СІ ЕФ» укладено Договір №234-АО/24 про надання правничої допомоги від 13.08.2024 (далі – «Договір»), відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого Об`єднання зобов`язується надавати Клієнту правничу допомогу (далі – «Послуги») за окремими завданнями Клієнта (надалі – «Завдання»), а Клієнт зобов`язується оплачувати Об`єднанню надання Послуг та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору. Сторони погодили, що перелік та обсяг Послуг відповідно до кожного Завдання, порядок, строки їх надання та винагорода (гонорар) Об`єднання, а також, за потреби, інші умови надання Послуг деталізуються Сторонами, зокрема, у окремих додаткових угодах та/ або додатках до цього Договору, що є його невід`ємними частинами. 24.04.2025 між ТОВ «Нью Агро Поділля» та Адвокатським об`єднанням «ЕЛ СІ ЕФ» укладено Додаткову угоду №4 від 24.04.2025 до Договору (далі – «Додаткова угода»), відповідно до п. 1 якої Об`єднання зобов`язується в порядку та на умовах, передбачених цією Додатковою угодою, надати Клієнту Правову допомогу, а Клієнт зобов`язується оплатити Об`єднанню вартість Правничої допомоги щодо судового захисту та представництва інтересів Клієнта у Сьомому апеляційному адміністративному суді при розгляді апеляційної скарги Головного управління ДПС у Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі №560/2196/24.
Підпунктом 2.1. Додаткової угоди визначено, що сума винагороди, що сплачується Клієнтом Об`єднанню за надання Правової допомоги, зазначеної у п. 1 цієї Додаткової угоди є фіксованою, розраховується за курсом продажу долару США, встановленого АТ «ПУМБ» станом на дату виставлення рахунку та складає суму в українських гривнях, що є еквівалентною 3 000,00 доларів США (не враховуючи ПДВ 20%, що додається до суми винагороди) – у разі розгляду апеляційної скарги Головного управління ДПС у Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі №560/2196/24 без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Пунктом 3 Додаткової угоди встановлено, що сума винагороди, зазначеної у п. 2 цієї Додаткової угоди, сплачується Клієнтом на умовах авансування у розмірі 100 % у строк 5 банківських днів з дня отримання рахунку від Об`єднання.
08.05.2025 ТОВ «Нью Агро Поділля» сплатило кошти Адвокатському об`єднанню «ЕЛ СІ ЕФ» у загальному розмір 151 200 (сто п`ятдесят одна тисяча двісті) грн 00 коп, з яких 126 000,00 грн (еквівалент 3 000,00 доларів США) та 25 200,00 грн (сплата ПДВ).
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу заявником  надано: 
1. Копію Договору № 234-АО/24 про надання правничої допомоги від 13.08.2024.
2. Копію Додаткової угоди №4 від 24.04.2025 до Договору.
3. Копію Рахунку на оплату №98 від 28.04.2025.
4. Копію Інформаційного повідомлення про зарахування коштів №2328 від
08.05.2025 на рахунок Адвокатського об`єднання «ЕЛ СІ ЕФ».
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених представником третьої особи витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, колегія суддів враховує таке.
Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Таким чином, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з частиною 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини 4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини 5 статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 КАС України).
Положення частин 1 та 2 статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Частинами 7, 9, 11 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина 9 статті 139 КАС України).
Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень у випадку задоволення позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України(заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії", заява № 34884/97, п. 30).
У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції У справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Також у пункті 134 постанови від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Разом з цим Верховний Суд, розглядаючи питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у своїй судовій практиці неодноразово зазначав, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Матеріалами справи підтверджується факт отримання третьою особою послуг адвоката та понесення ним витрат в суді апеляційної інстанції в розмірі 151200,00 грн.
Проте, колегія суддів оцінює співмірність заявленої до стягнення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною 5 статті 134 КАС України, з урахуванням обсягу необхідної правової допомоги, складністю справи, ціною позову, значенням даної справи для сторін, виходячи з обсягу та характеру доказів у справі (відсутності експертиз, відсутності виклику свідків, тощо), кількості сторін та відсутності інших учасників у справі, виходячи з фактично витраченого представником третьої особи часу та наданих послуг, а також кількості підготовлених документів.
На думку колегії суддів, складові заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції не відповідають ознакам "співмірності", адже, як слідує з матеріалів справи, під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції адвокатом було підготовлено та подано до суду заяву про вступ у справу як представника та відзив на апеляційну скаргу позивача. Виготовлення цих документів не потребувало затрати значного часу і відповідно їх вартість у розмірі 151200,00 грн є завищеною.
Виходячи з обставин розгляду цієї справи, її складності та виконаної роботи, критерію необхідності вчинення відповідних дій адвокатом та значимості таких дій у справі, зважаючи на критерій розумності розміру витрат, суд доходить висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним із складністю справи, є завищеним та підлягає зменшенню.
Проаналізувавши складність справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, колегія суддів вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не відповідає умовам співмірності, судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, понесенні позивачем у зв`язку із апеляційним розглядом даної справи підлягають відшкодуванню у розмірі 10000,00 грн.
VII. ВИСНОВКИ СУДУ
З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.
Згідно з частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року - без змін.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Агро Поділля" витрати на правову допомогу у сумі 10000,00 грн у зв`язку із апеляційним розглядом справи.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.           
Головуючий	 	 	Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Біла Л.М.    Гонтарук В. М.