УХВАЛА
21 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 619/2419/21
провадження № 61-4432ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мирось Сергій Васильович, на рішення Київського районного суду 
м. Харкова від 21 серпня 2024 року, додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року 
постановив ухвалу про наступне:
1.                 31 березня 2025 року представник ОСОБА_1 (далі - відповідач) - адвокат Мирось С. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2024 року, додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року у справі № 619/2419/21.
 
2.                 Ухвалою Верховного Суду від 23 квітня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення наявних у ній недоліків шляхом надання уточненої касаційної скарги з чітким зазначенням підстав касаційного оскарження та наведенням відповідного обґрунтування з посиланням на конкретні пункти частини другої статті 389 ЦПК, а також надання копій доданих до касаційної скарги матеріалів, яких представник відповідача не надав раніше, відповідно до кількості інших учасників справи. 
3.                 У травні 2025 року, на виконання вимог вищевказаної ухвали, на адресу Верховного Суду надійшла уточнена касаційна скарга, у якій представник відповідача, як на підставу касаційного оскарження судових рішень, посилається на частину третю статті 411 ЦПК, та зазначає, що суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення правильного вирішення справи, а також не дослідили зібрані у справі докази.
 
4.                 Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами        1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.
 
5.                 Тобто, підстава для скасування судових рішень, передбачена пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК, застосовується за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.
 
6.                 В уточненій касаційній скарзі представник відповідача цитує пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК, відповідно до якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
7.                 Разом з тим, належного обґрунтування такої підстави касаційного оскарження представник відповідача не наводить, а обмежується лише вказівкою на вищевказану норму ЦПК. 
 
8.                 Представником відповідача не зазначено норму матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права або як на думку відповідача відповідна норма повинна застосовуватися.
 
9.                 З огляду на викладене відповідач не виконав вимог ухвали Верховного Суду від 23 квітня 2025 року. В уточненій касаційній скарзі не зазначено чіткого обґрунтування підстав касаційного оскарження.
10.             Згідно частини другої статті 393 ЦПК у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
11.             Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
12.             Оскільки у встановлений судом строк вимоги ухвали Верховного Суду 
від 23 квітня 2025 року належним чином не виконані, недоліки касаційної скарги в повному обсязі не усунені, касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись статтями 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК, Суд
УХВАЛИВ:
1.                 Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мирось Сергій Васильович, на рішення Київського районного суду 
м. Харкова від 21 серпня 2024 року, додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року у справі № 619/2419/21 визнати неподаною і повернути особі, яка її подала.
2.                 Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду з касаційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
3.                 Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                       П. І. Пархоменко