Справа № 1-2/2005 

УХВАЛА
Іменем України

       29 липня 2025 року                                                        м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького районного суду Вінницької області 
в складі: 
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,
та учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду м. Вінниця заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку Апеляційного суду Вінницької області від 14.03.2005 в кримінальній справі № 1-2/2005 за нововиявленими обставинами,

УСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Апеляційного суду Вінницької області із заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Вінницької області від 14.03.2005 в кримінальній справі № 1-2/2005 за нововиявленими обставинами.
У своїй заяві ОСОБА_8 вказує, що був засуджений вищевказаним вироком Апеляційного суду Вінницької області від 14.03.2005 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 289, п. 6, 8, 11, 12 ч. 2 ст. 115, 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Верховного суду України від 30.06.2005 вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Розгляд його кримінальної справи судом першої інстанції здійснювався із застосуванням технічних засобів, а саме аудіо запису ходу судового засідання на підставі заявлених клопотань.
Він неодноразово звертався до Апеляційного суду Вінницької області з клопотанням про ознайомлення з технічним записом судового процесу та надання йому його копії, але йому в цьому під різними приводами відмовляли. Листом Апеляційного суду Вінницької області за № 01-27/55/2018 від 05.04.2018 йому повідомлено, що відповідно до довідки архіваріуса на зберіганні в архіві суду знаходяться матеріали кримінальної справи № 1-2/2005 у 5 томах, однак диски із фонограмою судового засідання відсутні. В матеріалах кримінальної справи є його розписки про те, що йому був наданий для ознайомлення лише протокол судового засідання, а з фонограмою він ознайомлений не був.
Таким чином, не маючи можливості ознайомитися з технічним записом судового процесу, він був позбавлений права подавати зауваження на протокол судового засідання і в подальшому оскаржувати судові рішення стосовно нього.
Висновки суду першої інстанції не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, і ця невідповідність могла бути усунена лише після дослідження технічного носія інформації та порівняння його з протоколом судового засідання.
Засуджений вважає, що в даній ситуації грубо порушені його права, закріплені ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка гарантує право на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Посилаючись на ст. 459, п. 7 ст. 412 КПК України, ОСОБА_8 вважає, що відсутність звукозапису судового процесу і відсутність можливості перевірити відповідність висновків суду першої інстанції доказам, дослідженим під час розгляду кримінального провадження, в подальшому також призвела до неправильності ухвали суду апеляційної інстанції, який мав би скасувати вирок.
Тому ОСОБА_8 просив відкрити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами та переглянути вирок Апеляційного суду Вінницької області від 14.03.2005 (а.к.п. 1-3 т. 1). 
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 02.08.2018 направлено матеріали заяви ОСОБА_8 про перегляд вироку Апеляційного суду Вінницької області 14.03.2005 за нововиявленими обставинами, на розгляд до Літинського районного суду Вінницької області, для розгляду по суті.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 27.08.2018, задоволено подання керівника апарату Літинського районного суду Вінницької області ОСОБА_10 , направлено матеріали заяви ОСОБА_8 , засудженого Апеляційним судом Вінницької області 14.03.2005 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 289, п. 6, 8, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, на розгляд з Літинського районного суду до Вінницького районного суду Вінницької області, для розгляду по суті.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області в складі колегії суддів: головуючого судді: ОСОБА_11 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від 07.09.2018 відкрито провадження за заявою засудженого ОСОБА_8 та призначено судове засідання.
Згідно розпорядження керівника апарату Вінницького районного суду Вінницької області щодо проведення заміни головуючого судді - члена колегії суддів №21/24 від 02.04.2024 головуючий суддя Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_11 , відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у кримінальному провадженні № 1-2/2005 замінена на головуючого суддю Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , якій 04.04.2024 передано матеріали справи за заявою засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.
Тому колегія суддів Вінницького районного суду Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 09.04.2024 ухвалила прийняти до судового розгляду справу за заявою засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та призначити судове засідання.
На виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 466 КПК України судом було повідомлено всіх учасників судового провадження за вказаним вироком про призначене судове засідання за останніми відомими суду адресами їхнього проживання чи місця перебування. 
Засуджений ОСОБА_8 під час судового розгляду його заяви по суті суду пояснив, що заяву підтримує та просить переглянути вирок з урахуванням повідомлених ним обставин, вважає доведеними підстави для перегляду вироку апеляційного суду за нововиявленими обставинами, оскільки всі свідки по справі надавали суперечливі покази щодо нього, які не є правдивими. Вирок він оскаржував, але вказані ним у заяві обставини не існували, так як диски записів судових засідань на час оскарження вироку він не вивчав, а на дисках наявна одна інформація, а у вироку інша інформація. Так, прослухані за його проханням в судовому засіданні фрагменти судового розгляду справи апеляційним судом підтверджують, що жоден свідок на нього не вказав і його не бачив, крім цього, не виконана ухвала Верховного Суду України щодо ОСОБА_12 , оскільки вона незаконно була виділена в окреме провадження та вона могла надати будь-які покази через її психічний стан, жодної очної ставки не проводилося, отже, була неповнота судового розгляду, тому вирок підлягає скасуванню і всебічному дослідженню. Також, в ході ознайомлення з матеріалами справи він виявив, що характеристика щодо нього була замінена, крім цього, він вказував на ще одного свідка, який міг підтвердити, що явка з повинною була надана під тиском, так як цей свідок був присутній з ним в одній камері та відбував там адміністративний арешт, але в ході судового розгляду була надана довідка, що цього свідка там не було, а потім навпаки надали довідку, що свідок відбував там адміністративний арешт. Тобто його вина належним чином не доведена. Він на місці злочину не був та участі у вчиненні злочину не приймав.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_7 , в ході судового розгляду заяву засудженого підтримав, вважає зазначені ним обставини нововиявленими, оскільки засуджений під час судового розгляду не міг робити такі зауваження до звукозапису судових засідань, так як лише після даної заяви та відкриття провадження з перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами він зміг прослухати диски. Жоден свідок не підтвердив причетності ОСОБА_8 до даного злочину. Просить задовольнити заяву засудженого в повному обсязі.
Засуджений ОСОБА_9 під час судового розгляду пояснив, що згоден з доводами засудженого ОСОБА_8 , очних ставок не було, повного дослідження доказів не було, тому заява ОСОБА_8 підлягає задоволенню.
Захисник засудженого ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні підтримала позицію засуджених та просила задовольнити заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви засудженого. Зазначив, що немає підстав для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, на які він посилається, оскільки під час судового розгляду справи засуджений не повідомляв ці обставини, з цих підстав вирок не оскаржував, хоча мав таку можливість, тому вони не є нововиявленими. Фактично засуджений не згоден із фактичними обставинами справи, встановленими вироком суду, що не передбачено КПК України, як підстава для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами.
Потерпілий ОСОБА_13 в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої просив проводити слухання без його присутності, заперечує з приводу задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 , просить його заяву залишити без задоволення та вирок залишити без змін.
Інші учасники судового розгляду за вироком суду в судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись судом неодноразово належним чином про дату, час та місце проведення судових засідань, за останньою відомою суду адресою їх місця проживання та перебування, що відповідно до ч. 2 ст. 466 КПК Українине перешкоджає проведенню судового розгляду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши заяву та матеріали кримінальної справи, а також матеріали заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, суд дійшов наступного висновку.
Вироком Апеляційного суду Вінницької області від 14.03.2005, ОСОБА_8 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 289, п. 6, 8, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю, також ОСОБА_14 засуджений за ч. 4 ст. 27, п. 6, 8, 11 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді одинадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю, ОСОБА_15 засуджений за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 27, п. 6, 8, 11 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю, ОСОБА_9 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ст. 395, п. 6, 8, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю. Ухвалою Верховного суду України від 30.06.2005 вирок Апеляційного суду Вінницької області від 14.03.2005 залишено без змін.
Відповідно до ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:
-штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, 
-скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
-інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Отже, нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які: 1) об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; 2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.
За змістом ст.ст. 459, 467 КПК України перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є ревізійною стадією, в ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, що не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути. Такий правовий висновок викладено в постанові ОП ККС ВС від 04.11.2019, справа № 496/4533/17.
Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 21.09.2021, справа № 235/2121/18, системне тлумачення положень статті 459, пунктів 4, 5 статті 462, статті 91 Кримінального процесуального кодексу України вказує на те, що перегляд судових рішень, що набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою, яка може бути використана у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які: 
1) об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі і не могли бути відомі суду та особі, яка вимагає перегляду за нововиявленими обставинами;
2) перебувають в органічному зв`язку з предметом доказування в цьому кримінальному провадженні, тобто можуть мати значення для оцінки обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;
3) мають істотне значення, тобто самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Обставини, які існували і про які сторона знала або мала знати на момент постановлення рішення, але з тих чи інших причин не представила суду, не можуть вважатися нововиявленими. Також не можуть вважатися підставами для перегляду за нововиявленими обставинами докази, які були доступні стороні і які вона мала можливість представити при сумлінному використанні своїх процесуальних можливостей.
Перегляд за нововиявленими обставинами не може використовуватися як прихована апеляція на судове рішення, яке набрало законної сили, тобто для повторного розгляду справи і отримання нової оцінки її обставин. Таке використання екстраординарної процедури підриває принцип сталості судового рішення (res judicata). (Ryabykh v. Russia, no. 52854/99, § 52, ECHR 2003-IX)
Крім того, законодавство може передбачати значно вужчі гарантії для особи, яка звертається за переглядом, порівняно з обвинуваченою особою під час судового розгляду обвинувачення по суті. Гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазвичай не застосовуються до розгляду, що стосується виключних або нововиявлених обставин, оскільки особа, щодо якої вирок набув законної сили і яка звертається за екстраординарним переглядом справи, не є «обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення» в значенні цієї статті Конвенції. (Moreira Ferreira v. Portugal (no. 2) [GC], no. 19867/12, §§ 60-61, 11 July 2017)
Також, Верховний Суд в складі Другої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 13.04.2021, справа № 694/85/18, зазначив, що з системного аналізу кримінального процесуального закону випливає, що процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.
Так, заявник ОСОБА_8 вважає нововиявленими обставинами те, що допитані в ході судового розгляду апеляційним судом свідки, на покази яких він посилається в уточненому клопотанні (а.с. 1 т. 4 матеріалів справи про перегляд вироку за нововиявленими обставинами) надавали покази, які не підтверджують причетність його до вчинення злочину. А диски із записами засідань мають різні файли, деякі з яких не відкриваються та не відтворюються.
А саме, згідно заяви засудженого за наслідком ознайомлення його з аудіо записами судового розгляду справи, судом в судовому засіданні було заслухано вказані ним фрагменти записів судових засідань, на яких зафіксовано допити в суді свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . 
Також було з`ясовано, що диски із судовими засіданнями мають по 6 файлів щодо кожного судового засідання, тобто щодо кожного мікрофона в залі, та лише кілька з ввімкнених мікрофонів відтворюють звук. 
Оскільки вказані свідки не підтвердили причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, а також не було заслухано свідка, який перебував з ним в одній камері після його затримання та міг підтвердити надання явки з повинною під тиском та застосування до нього насильства, засуджений вважає ці обставини нововиявленими і такими що дають підстави для скасування і перегляду вироку суду щодо нього.
Крім цього, такими обставинами засуджений ОСОБА_8 вказав неврахування ухвали Верховного Суду України щодо ОСОБА_12 , якою було скасовано ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області від 04.11.2004 щодо ОСОБА_12 та матеріали справи направлено на новий судовий розгляд.
Також такими обставинами вважає наявність в матеріалах справи його характеристики, яка не відповідає тій, що надавалася раніше та зачитувалася в суді, тому вважає, що її було незаконно замінено.
Судом, згідно ч.ч. 1, 4 ст. 466 КПК України, було досліджено докази, на які посилався засуджений ОСОБА_8 , щодо обставин, які він вважає нововиявленими. 
Зокрема, зазначені засудженим свідки дійсно допитувалися в ході судового розгляду, що також підтверджується протоколом судових засідань за період 01.09.2003 - 14.03.2005, та посилання на їх покази у вироку суду відсутні, та суд не обґрунтовував ними доведеність вини засудженого, пославшись на докази, які в сукупності вважав такими, що доводять вину засуджених за пред`явленим обвинуваченням в повному обсязі, та докладно відтворити у вироку суду хід судового розгляду з детальним відтворенням показів кожного свідка суд не був зобов`язаний. 
Крім цього, судом встановлено, що при записі судових засідань запис звуку здійснювався одночасно на кілька мікрофонів (аудіофайлів), які ідентичні щодо кожного судового засідання. Тобто наявність звукозаписів щодо кожного судового засідання хоча б на один мікрофон, що дає можливість встановити хід судового розгляду та відповідає долученому протоколу судових засідань, не свідчить про невідповідність висновків суду дослідженим доказам.
Згідно вироку від 14.03.2005, постановленого Апеляційним судом Вінницької області, який в силу чинного на час розгляду пред`явленого обвинувачення розглядав справи зазначеної категорії як суд першої інстанції, суд послався на здобуті в ході судового розгляду докази, такі як покази обвинувачених (на той час підсудних), потерпілих, показання ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 і ОСОБА_35 , протокол огляду місця події, висновки судових експертиз. 
При цьому, покази зазначених засудженим свідків, які досліджені при розгляді даної заяви, не спростовують інші зазначені у вироку суду докази, якими суд обґрунтував доведеність вини засуджених у вчиненні злочинів, в тому числі ОСОБА_8 .
Обставини повідомлення ОСОБА_8 здійснення тиску щодо нього під час досудового розслідування, а також допит з цього приводу в якості свідка ОСОБА_36 , який перебував з ним в одній камері у вказаний період, також були предметом судового розгляду, що підтверджується протоколом судових засідань за період 01.09.2003 - 14.03.2005, в тому числі а.с. 39, 44 зі звороту, 100, 187 т. 5 кримінальної справи. Тому посилання на здобуту після завершення судового розгляду довідку від 06.02.2006 щодо притягнення ОСОБА_36 до адміністративної відповідальності і відбування ним адміністративного арешту (а.с. 128 т. 1 матеріалів справи про перегляд вироку за нововиявленими обставинами), не є обставиною, що не могла бути відома на час судового розгляду.
Окрім цього, ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 30.06.2005, касаційні скарги захисника ОСОБА_37 , засуджених ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 та касаційне подання прокурора залишено без задоволення, а вирок Апеляційного суду Вінницької області від 14 березня 2005 року щодо ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - без змін.
Суд зауважує, що даною ухвалою також встановлено, що ОСОБА_8 просив пом`якшити йому міру покарання і надати шанс для виправлення, оскільки участь його у вбивстві потерпілого була пасивною, на утриманні у нього залишилася трьох річна дочка та дружина, які сподіваються на його повернення. Всі дії, виконані ним, вчинені ним під погрозою співвиконавців. 
Зокрема, Верховний Суд України зазначив, що доводи у касаційних скаргах про те, що досудове і судове слідство по справі проведено необ`єктивно, неповно і з обвинувальним ухилом, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і не підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, позбавлені підстав. Як встановлено матеріалами справи, органами досудового слідства і судом дотримано вимог кримінально-процесуального закону, спрямованих на встановлення у справі об`єктивної істини. Викладені у вироку висновки суду про винність ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у вчиненні вказаних злочинів за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами. Так, зокрема, мотивуючи висновки про винність засуджених у вчиненні інкримінованих їм злочинів, суд обґрунтовано послався на їхні показання на стадії досудового слідства, котрі, фактично визнаючи свою винність в умисному вбивстві ОСОБА_38 та в інших вказаних у вироці злочинах, дали детальні показання про обставини вчинення цих злочинів. Вони в деталях розповіли слідчим органам про раніше невідомі обставини умисного вбивства та інших злочинів. При цьому вказували на деталі, які могли бути відомі тільки особам, причетним до цих злочинів, а також про мотиви, які спонукали їх це зробити, детально розкрили роль кожного з них у вчиненні цих злочинних дій, що знайшло своє підтвердження в ході досудового і судового слідства. Як видно з матеріалів справи, у засуджених не було підстав для самообмови, не встановлено також даних, які б свідчили, що вони могли обмовити один-одного. По справі не встановлено даних, які б свідчили про одержання органами досудового слідства від засуджених показань обманним чи яким-небудь іншим протиправним способом. Таким чином, по справі зібрано достатньо доказів, які свідчать, що саме ОСОБА_9 і ОСОБА_8 за підбурюванням ОСОБА_15 та ОСОБА_14 вчинили умисне вбивство ОСОБА_39 . Доводи захисника і засудженого ОСОБА_8 в тій частині, що ОСОБА_40 на час вчинення злочину був на АДРЕСА_1 є безпідставними, оскільки вони спростовуються: показаннями засудженого ОСОБА_9 , як співвиконавця умисного вбивства, який розкрив роль кожного із них у цьому злочині; явкою з повинною; протоколом відтворення обстановки і обставин події. Аналіз матеріалів справи дає підстави до висновку, що під час досудового і судового слідства право на захист засуджених не порушено, не допущено також інших порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів достовірність доказів та висновки суду про винність ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, за які вони засуджені (т. 5 матеріалів кримінальної справи). 
Посилання засудженого на невиконання судом ухвали Верховного Суду України щодо направлення на новий судовий розгляд матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_12 також спростовується матеріалами кримінальної справи та заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, оскільки ухвала Верховного Суду України від 27.01.2005, якою було скасовано ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області від 04.11.2004 щодо ОСОБА_12 та матеріали справи направлено на новий судовий розгляд, була врахована при судовому розгляді даної справи Апеляційним судом Вінницької області, який одночасно з постановленням вироку від 14.03.2005 ухвалив ухвалу від 14.03.2005, якою застосував до ОСОБА_12 примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення її в психіатричну лікарню з суворим режимом нагляду (а.с. 172 - 177, 196 - 198 т. 5 кримінальної справи). 
Дана ухвала від 14.05.2005 щодо ОСОБА_12 була звернута до виконання та ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 12.03.2008 було скасовано відносно ОСОБА_12 примусові заходи медичного характеру, а справу щодо неї направлено прокурору Вінницької області для організації провадження досудового слідства, виділивши матеріали відносно неї в окреме провадження (т. 5 кримінальної справи).
Крім цього, стороні захисту було відомо про наслідки судового розгляду кримінальної справи щодо ОСОБА_12 , оскільки саме сторона захисту надавала до матеріалів заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами копію вироку апеляційного суду Вінницької області від 30.12.2008 щодо ОСОБА_12 , якою її було визнано винною та засуджено за ч. 3 ст. 27, п.п. 8, 11, 12 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі, як підставу для задоволення відводу суддям ОСОБА_41 та ОСОБА_42 , оскільки вони вже висловили свою думку щодо законності вироку Апеляційного суду Вінницької області від 14.03.2005, по якому засуджений ОСОБА_8 подав заяву за нововиявленими обставинами (а.с. 19 - 29 т. 1 матеріалів справи про перегляд вироку за нововиявленими обставинами).
Та невідповідність наявної в матеріалах справи характеристики засудженого змісту зачитаної характеристики в судовому засіданні під час розгляду справи в суді, на що посилається ОСОБА_8 , також не є обставиною, що має істотне значення, оскільки не є доказом обставин події злочину, у вчиненні якого обвинувачувався засуджений, вона не покладена в обґрунтування висновків суду та не може вказувати на неправильність вироку загалом.
Згідно ч. 1 ст. 467 КПК України, суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення.
В пунктах 42-44 Рішення ЄСПЛ у справі «Желтяков проти України» Суд констатував, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що обставини, які заявляє засуджений ОСОБА_8 як нововиявлені, за своєю юридичною природою не являються нововиявленими, а фактичним оскарженням вироку суду, оскільки заявник вважає необґрунтованим та незаконним рішення суду щодо себе на підставі доказів, що досліджувалися судом в ході постановлення вироку та під час його перегляду Верховним Судом України, однак засуджений вказує на неповноту судового розгляду та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Фактично твердження ОСОБА_8 зводяться до повторної оцінки доказів в межах провадження за нововиявленими обставинами. Та жодна із зазначених ним обставин не відповідає ч. 2 ст. 459 КПК України та не вказує на суттєві порушення в ході судового розгляду і не доводить неправильності вироку суду щодо засудженого ОСОБА_8 .
Вказані засудженим ОСОБА_8 обставини ні самі по собі, ні разом з іншими обставинами, встановленими судом, не доводять неправильність вироку суду, про перегляд якого просить заявник, та безпосередньо не впливають на висновок суду, викладений у вироку від 14.03.2005, який зроблений за наслідком досліджених у судовому засіданні доказів.
За вказаних обставин, заяву ОСОБА_8 про перегляд вироку Апеляційного суду Вінницької області від 14.03.2005 за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 372, 459 - 467 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_8 про перегляд вироку Апеляційного суду Вінницької області від 14.03.2005 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, через Вінницький районний суд Вінницької області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя:                                                 ОСОБА_1 

Судді:                                                                 ОСОБА_2 

ОСОБА_3