КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №361/2267/20                                                                                     Головуючий у І інстанції - Дутчак І.М.
апеляційне провадження №22-ц/824/6217/2025                                         Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
08 липня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,
за участю секретаря Миголь А.А., 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2023 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця Вадима Валентиновича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акта про проведення електронних торгів та свідоцтва про право власності,-
установив:
 
У квітні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця В.В., ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акту про проведення електронних торгів та свідоцтва про право власності.
В обґрунтування вимог позову, зазначив, що 26 вересня 2007 року між ним та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником прав якого є ПАТ «Сведбанк», було укладено кредитний договір №2621/0907/71-123. У забезпечення виконання умов цього договору, того ж дня 26 вересня 2007 року, між ним і Банком був укладений договір іпотеки, за умовами якого він передав в іпотеку Банку нерухоме майно - кв. АДРЕСА_1 .
02 березня 2020 року ДП «СЕТАМ» були проведені електронні торги з реалізації зазначеної квартири. 
Вважав, що дані торги є незаконними, оскільки проведення цих торгів відбулося з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, що безпосередньо вплинуло на результати торгів, зокрема, вказані електроні торги проведені в рамках виконавчого провадження, яке відкрито з пропуском строку пред`явлення виконавчого листа до виконання; початкова ціна продажу квартири розрахована на підставі оцінки, яка не відповідає ринковим цінам, проведена з порушенням необхідних норм, унаслідок чого квартира реалізована по заниженій ціні; він (позивач) не надавав доручення на проведення оцінки майна, з огляду на те, що взята до уваги оцінка здійснена у неналежний спосіб; заявка на реалізацію арештованого майна не відповідала вимогам п. 2 Розділу ІІ Порядку №2831/5, які ставляться до заявки; інформаційне повідомлення про електронні торги не відповідає абз. 1 п. 5 розділу ІІІ Порядку №2831/5; організатором торгів не дотримано вимог абз. 3 п. 2 розділу VІІ Порядку №2831/5.
Зазначені вище порушення призвели до порушення його законних прав та інтересів, а тому ці електронні торги, протокол та акт про їх проведення підлягають визнанню недійсними.
Просив суд, визнати недійсними: електронні торги, проведені 02 березня 2020 року ДП «СЕТАМ» із реалізації кв. АДРЕСА_1 ; протокол проведення цих електронних торгів за №468402 від 02 березня 2020 року; акт про проведення вказаних електронних торгів, складений приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем В.В.; свідоцтво про право власності №6817/10 на підставі якого право власності на кв. АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 .
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні зазначеного вище позову.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що електронні торги проведені в рамках виконавчого провадження, яке відкрито з пропуском строку, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження.
Вказує, що початкова ціна продажу квартири розрахована на підставі оцінки, яка не відповідає ринковим цінам, проведена з порушенням необхідних норм, внаслідок чого його майно було продане по заниженій ціні.
Зазначає, що він не надавав доручення на проведення оцінки майна, з огляду на що взята до уваги оцінка здійснена у неналежний спосіб.
Наголошує, що заявка на реалізацію арештованого майна не відповідає вимогам п. Розділу Порядку реалізації арештованого майна, які ставляться до заявки.
Вказує, що інформаційне повідомлення про електронні торги не відповідає абз. 1 п. 5 розділу ІІІ Порядку реалізації арештованого майна, а також організатором торгів не було дотримано абз. 3 п. 2 розділу VIII Порядку реалізації арештованого майна.
Просив суд, скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2023 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав. 
Судом встановлено, що 16 липня 2014 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області, ухваленим у справі №361/2580/14-ц, із урахуванням внесених у це рішення суду змін постановою Апеляційного суду Київської області від 08 квітня 2015 року, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором №2621/0907/71-123 від 26 вересня 2007 року в розмірі 1140965,99 грн. та судовий збір у розмірі 3654 грн.
19 листопада 2014 року стягувачу ТОВ «Кредитні ініціативи» у справі №361/2580/14-ц судом видано виконавчий лист із виконання зазначеного рішення суду.
Із відміток у виконавчому листі №361/2580/14-ц вбачається, що виконавчий лист був пред`явлений до виконання і повернутий 29 червня 2015 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу.
24 січня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравцем В.В. відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа №361/2580/14-ц.
24 січня 2020 року приватним виконавцем Кравцем В.В. винесено постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_1 , а саме кв. АДРЕСА_1 , і про призначення суб`єкта оціночної діяльності у вказаному виконавчому провадженні НОМЕР_1 - ТОВ «Оціночна компанія ВВК» та зобов`язано провести оцінку майна боржника, описаного відповідно до постанови, надати письмовий висновок, звіт щодо ринкової вартості майна.
27 січня 2020 року ТОВ «Оціночна компанія ВВК» був складений висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки, відповідно до якого ринкова вартість об`єкта оцінки - двокімнатної кв. АДРЕСА_1 станом на 27 січня 2020 року (без ПДВ) становить 450327 грн.
29 січня 2020 року приватний виконавець Кравець В.В. направив ОСОБА_1 на дві відомі адреси: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , повідомлення про те, що вартість кв. АДРЕСА_1 відповідно до зазначеного висновку становить 450327 грн.
05 та 18 лютого 2020 року позивач ОСОБА_1 отримав вказане повідомлення про результати визначення вартості майна рекомендованим листом, що підтверджується наявними у матеріалах виконавчого провадження повідомленнями про вручення поштових відправлень.
30 січня 2020 року в ході виконавчого провадження НОМЕР_1 приватний виконавець Кравець В.В. направив до ДП «СЕТАМ» заявку з пакетом документів для організації та проведення електронних торгів з реалізації вказаної вище квартири.
05 лютого 2020 року ДП «СЕТАМ» на адресу приватного виконавця Кравця В.В., стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи» та боржника ОСОБА_1 направлено повідомлення про проведення 02 березня 2020 року о 09.00 год. електронних торгів щодо реалізації предмета іпотеки - кв. АДРЕСА_1 із початковою ціною продажу майна в розмірі 450327 грн., реєстраційний номер лота 405896.
Із копії газет «Ярмарок» №3 від 03 лютого 2020 року та «Передмістя» №4 від 07 лютого 2020 року видно, що у них містяться оголошення із повідомленням про проведення 02 березня 2020 року о 09.00 год. електронних торгів з реалізації предмета іпотеки, зокрема, кв. АДРЕСА_1 .
Згідно із протоколом проведення електронних торгів №468402 від 02 березня 2020 року переможцем (покупцем) зазначеного нерухомого майна (квартири) визнаний ОСОБА_2 
19 березня 2020 року приватним виконавцем Кравцем В.В. складено акт про реалізацію предмета іпотеки - кв. АДРЕСА_1 . Ціна продажу 450327 грн.
25 березня 2020 року на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на прилюдних торгах, виданого 25 березня 2020 року приватним нотаріусом Лисогором О.А., реєстраційний №666, право власності на кв. АДРЕСА_1 зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 .
Також, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду зі скаргами, щодо оскарження у виконавчому провадженні НОМЕР_1 дій приватного виконавця Кравця В.В., зокрема, про визнання неправомірними дій щодо винесення 24 січня 2020 року постанов та їх скасування: про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1; про арешт майна боржника; про опис та арешт майна (коштів) боржника; про арешт коштів боржника; про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; про стягнення з боржника основної винагороди; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та зобов`язання вжити відповідні заходи по зняттю арешту, накладеного на майно боржника; скасування інших вжитих виконавцем заходів примусового виконання рішення (цивільна справа №361/1222/20) і про визнання неправомірними дій приватного виконавця Кравця В.В. про передачу нерухомого майна, а саме кв. АДРЕСА_1 на реалізацію ДП «СЕТАМ», визнання незаконним здійсненного в рамках виконавчого провадження НОМЕР_1 звіту про оцінку за 2020 рік; зобов`язання приватного виконавця Кравця В.В. не використовувати звіт про оцінку за 2020 рік, здійснений в рамках виконавчого провадження НОМЕР_1, під час реалізації майна на ресурсі системи електронних торгів ДП «СЕТАМ» (цивільна справа №361/1335/20).
10 вересня 2020 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області, постановленою у справі №361/1222/20, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
19 листопада 2020 року постановою Київського апеляційного суду ухвалу від 10 вересня 2020 року в частині вимог про скасування постанов приватного виконавця Кравця В.В. від 24 січня 2020 року про стягнення з боржника основної винагороди і розміру мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні за НОМЕР_1 скасовано, провадження у цій частині вимог скарги закрито.
23 березня 2021 року постановою Верховного Суду ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року залишено без змін.
Із вказаних судових рішень вбачається, що під час розгляду зазначеної справи судом встановлено, що виконавчий лист повторно пред`явлений до виконання 24 січня 2020 року, тобто у межах трирічного строку, оскільки цей лист повернутий стягувачу 29 червня 2017 року, а тому строк пред`явлення його до виконання є перерваним, й відповідно строк повторного пред`явлення його становить три роки з дня повернення виконавчого листа, тобто до 29 червня 2020 року, тому відсутні правові підстави вважати, що приватний виконавець під час відкриття виконавчого провадження порушив вимоги законодавства.
02 червня 2020 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області у справі №361/1335/20 скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, визнано неправомірними дії приватного виконавця Кравця В.В., які пов`язані з оцінкою нерухомого майна, про передачу нерухомого майна, а саме кв. АДРЕСА_1 на реалізацію ДП «СЕТАМ», визнано недійсним та скасовано звіт про оцінку за 2020 рік, виготовлений ТОВ «Оціночна компанія ВВК». У задоволенні іншої частини заявлених у скарзі вимог відмовлено.
15 вересня 2020 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу приватного виконавця Кравця В.В. задоволено, ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2020 року скасовано. У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій приватного виконавця Кравця В.В. та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересована особа ТОВ «Кредитні ініціативи» відмовлено.
16 червня 2021 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року в частині вимог скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Кравця В.В., заінтересована особа ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання дій протиправними, визнання незаконним звіту, було скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до апеляційного суду.
09 вересня 2021 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу приватного виконавця Кравця В.В. задоволено частково. Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2020 року в частині вимог скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Кравця В.В., заінтересована особа ТОВ «Кредитні ініціативи», щодо визнання дій протиправними, визнання незаконним звіту скасовано та в цій частині вимоги скарги ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Із зазначених судових рішень вбачається, що під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що 29 січня 2020 року приватний виконавець Кравець В.В. направляв на відомі дві поштові адреси  ОСОБА_1  рекомендованими листами супровідний лист про ознайомлення із результатами визначення вартості майна боржника, а саме квартири, що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_2 , та повідомив, що її вартість становить 450327 грн., позивач ОСОБА_1 отримав вказані вище повідомлення про результати визначення вартості майна рекомендованим листом 05 лютого 2020 року за адресою:  АДРЕСА_2 , а 18 лютого 2020 року він отримав поштове відправлення за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Таким чином, ОСОБА_1 пропустив десятиденний строк для звернення зі скаргою на дії приватного виконавця з дня, коли він дізнався про порушення своїх прав, щодо оцінки вартості майна, тобто з дня отримання повідомлення, поважних причин пропуску строку не навів та не просив його поновити, що є підставою для залишення скарги без розгляду на підставі ст. 126 ЦПК України.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості позовних вимог, оскільки процедура реалізації арештованого майна із електронних торгів у межах виконавчого провадження НОМЕР_1 із виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2014 року у цивільній справі №361/2580/14-ц відбулася з дотриманням норм Порядку №2831/5 та інших актів цивільного законодавства, зокрема, Закону України «Про виконавче провадження».
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено, що в ході проведення оспорюваних ним електронних торгів було допущено порушення норм законодавства, які могли б вплинути на результати електронних торгів та призвело до порушення його прав та законних інтересів.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що наведені ОСОБА_1 у позовній заяві доводи зводяться фактично до оскарження ним дій приватного виконавця при здійсненні своїх повноважень у ході виконавчого провадження НОМЕР_1, які уже були предметом судового розгляду судами, невідповідність дій приватного виконавця вимогам чинного законодавства судами не встановлено, а тому вони не можуть бути підставою для визнання проведених електронних торгів недійсними.
З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.
Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його  порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права  та інтересу.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставо для звернення особи за захистом свого  права із застосуванням відповідного способу захисту.
Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ст.16 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України, одним із спосіб захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством одо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.
Зазначений висновок узгоджується з положеннями ст.ст. 650, 655, ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять  публічні торги до договорів купівлі-продажу.
Таким чином, відчуження  майна з прилюдних торгів належить  до угод купівлі-продажу, а тому така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання  в момент її вчинення  вимог,  встановлених  частинами  1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу ( ч. 1 ст. 215 ЦК України).
Разом  з тим, оскільки за змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності  укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил їх проведення.
Згідно  ч.ч. 1, 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна, крім майна вилученого з цивільного обороту, обмежено обороноздатного майна та майна, зазначеного у ч. 8 ст. 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.
Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах з реалізації арештованого майна.
Зазначене дає підстави вважати, що  державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими виконавчою службою укладається відповідний договір.
Згідно з п. 1 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, в редакції чинній на час проведення електронних торгів,  електронні торги - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.
Відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абз.  3-16 п. 2 цього розділу.
Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі організатору.
У разі встановлення відповідності  документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її організатору разом із документами, передбаченими абзацами 4-13 пункту 3 розділу IIцього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для занесення інформації про проведення електронних торгів у Систему.
Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).
ДП «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. Обов`язок організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, у тому числі наявність рішень щодо заборони органу ДВС вчиняти дії по виконанню виконавчого провадження чинним законодавством не передбачений.
Державний виконавець здійснює  лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації рухомого майна організовує і проводить організатор електронних торгів.
Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця- учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконання договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги. Такі висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду  від 7 липня  2020 року у справі №485/610/14-ц.
При вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів, чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів, чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка звернулася до суду ( позиція Верховного Суду України , викладена  у постанові від 6 квітня 2016 року у справі №3-242гс16).
У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі №668/5633/14-ц викладено правовий висновок, що головною умовою, які повинні встановити суду, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.
Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається  або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду .
Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.
Сукупність цих обставин ОСОБА_1 , під час розгляду справи, не довів.
Суд першої інстанції,  правильно звернув увагу, що наведені ОСОБА_1 у позовній заяві доводи зводяться фактично до оскарження ним дій приватного виконавця при здійсненні своїх повноважень у ході виконавчого провадження НОМЕР_1, які уже були предметом судового розгляду судами, невідповідність дій приватного виконавця вимогам чинного законодавства судами не встановлено, а тому вони не можуть бути підставою для визнання проведених електронних торгів недійсними.
Крім того,   рішення, дії, бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні, в тому числі дії державного виконавця, щодо  накладення арешту на майно визначення оцінки нерухомого майна не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними (правовий висновок, викладений Верховним Судом України в постанові від 24 жовтня 2012 року у справі №6-116цс12,  Верховним Судом  у постанові від 14 лютого 2018 року  у справі №490/5475/15).  
Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.
Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта  або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки  майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною  згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки а регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта   господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучати суб`єкта  оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою  з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо й надіслано повідомлення  про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.
Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначаються Законом України від 12 липня 2001 року  «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Згідно з ч. 4  ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки  майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до ст. 12 цього Закону.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінкумайна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з: оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності  суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріпляються підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна.
Отже, єдиним документом, який може підтверджувати проведення оцінки майна є звіт про оцінку майна, складений відповідно до вимог законодавства України.
За змістом статей 31, 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності зобов`язані, зокрема дотримуватися  під час здійснення оціночної діяльності вимог цього Закону та нормативно-правових акті з оцінки майна. Спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що початкова ціна продажу квартири розрахована на підставі оцінки, яка не відповідає ринковим цінам, проведена з порушенням необхідних норм, внаслідок чого квартира продана по заниженій ціні, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на те, що  підстави для встановлення порушення виконавцем порядку визначення вартості майна відсутні.
Визначення вартості майна не входить до предмету доказування у цій справі.  Висновок про оцінку майна  - арештованої квартири,  що був підготовлений 27 січня 2020 року ТОВ «Оціночна компанія ВВК», був дійсним,   на час проведення електронних торгів строк дії оцінки майна не закінчився (правовий висновок, викладений  Верховним Судом від 24 січня 2018 року у справі №9100/10135/17).
Крім того, Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року  у справі №490/5475/15  зазначив, що така підстава позову як незгода позивача з оцінкою майна, що проведена державним виконавцем, не є достатньою підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що виконавче провадження відкрито відповідно до вимог законодавства, позивач, отримавши 05 та 18 лютого 2020 року від приватного виконавця Кравця В.В. повідомлення про визначення вартості майна до суду із оскарженням таких результатів не звертався; у визначеному законом порядку і спосіб не звертався й з клопотанням про рецензування звіту про оцінку арештованого майна, виходячи із судових рішень, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії виконавця Кравця В.В. відмовлено, та враховуючи висновок Верховного Суду у постанові від 02 травня 2018 року у справі №910/10136/17, враховуючи, що дії приватного виконавця, щодо передачі майна на реалізацію у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 не визнані судом незаконними, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги, в частині, що спірні електроні торги проведені в рамках виконавчого провадження, яке відкрито з пропуском строку пред`явлення виконавчого листа до виконання; початкова ціна продажу квартири розрахована на підставі оцінки, яка не відповідає ринковим цінам, проведена з порушенням необхідних норм, внаслідок чого квартира продана по заниженій ціні, є необґрунтованими, а тому зазначені доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не можуть бути підставою для визнання проведених електронних торгів недійсними.
Доводи апеляційної скарги про те, що апелянт не надавав доручення на проведення оцінки майна, з огляду на що, взята до уваги оцінка здійснена у неналежний спосіб, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані доводи не ґрунтуються на вимогах законодавства, а зводяться до власного тлумачення законодавства, оскільки під час виконавчих дій виконавець здійснює свої повноваження відповідно до Закону №1404-VIII та наділений повноваженнями залучати суб`єкта оціночної діяльності для проведення оцінки вартості майна і доручення боржника на таку оцінку не надається, тому відсутність такого доручення не є підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.
Інші доводи апеляційної скарги позивача не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до незгоди позивача з висновками суду, повторюють доводи позовної заяви. 
При цьому, докази та обставини, на які посилається позивач у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції, і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права. 
Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам, як кожному окремо, так і у їх сукупності та взаємозв`язку, та з урахуванням недоведеності позовних вимог ОСОБА_1 про те, що в ході проведення оспорюваних ним електронних торгів було допущено порушення норм законодавства, які могли б вплинути на результати електронних торгів та призвело до порушення його прав та законних інтересів, ухвалено обґрунтоване рішення про відмову у їх задоволенні.
Таким чином, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
З урахуванням вищевикладеного, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 10 липня 2025 року.

Суддя-доповідач                                                      К.П. Приходько

Судді                                                                         Т.О. Писана

С.О. Журба