ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 червня 2025 року	  м. Одеса	Справа № 915/399/22	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богатиря К.В.
суддів: Таран С.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Шаповал А.В.

за участю представників учасників у справі про неплатоспроможність:
Від Акціонерного товариства «Таскомбанк» - авдокат Баженов А.В.
Керуючий реалізацією майна  ОСОБА_1 – арбітражний керуючий Хомич Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк»
на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 18.03.2025 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, суддя суду першої інстанції Давченко Т.М., м. Миколаїв, повний текст ухвали складено та підписано 24.03.2025
по справі №915/399/22
за заявою  ОСОБА_1 
про неплатоспроможність, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.11.2022 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Хомич Романа Володимировича.
Постановою Господарського суду Миколаївської області від 18.07.2023 припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 , припинено повноваження керуючого реструктуризацією – арбітражного керуючого Хомича Р.В., визнано фізичну особу ОСОБА_1 банкрутом, введено процедуру погашення боргів, керуючим реалізацією майна фізичної особи призначено арбітражного керуючого Хомича Р.В.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.03.2025 задоволено заяву керуючого реалізацією вих. №02-01/08/3225 від 26.12.2024 та затверджено звіт (вих. №02-01/08/2971.1 від 15.07.2024) керуючого реалізацією майна арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1949 від 03.01.2020) за результатами процедури погашення боргів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); завершено процедуру погашення боргів та закрито провадження у справі №916/399/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
До Господарського суду Миколаївської області надійшло клопотання арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича вих. № 02-01/08/3285 від 03.02.2025 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого та стягнення частини винагороди арбітражного керуючого з кредитора.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.03.2025 частково задоволено клопотання арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича вих. №02-01/08/3285 від 03.02.2025; затверджено звіт (вих. № 02-01/08/3284 від 03.02.2025) про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1949 від 03.01.2020) за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією боргів та керуючого реалізацією майна у справі № 916/399/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 за період з 14.11.2022 по 11.02.2025 у розмірі 252 979,62 грн; стягнуто з Акціонерного товариства «Таскомбанк» на користь арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого частину основної грошової винагороди за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією боргів та керуючого реалізацією майна у справі №916/399/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 у розмірі 137 474,62 грн; в задоволенні іншої частини клопотання арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича вих. №02-01/08/3285 від 03.02.2025 - відмовлено.

Аргументи учасників справи.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства «Таскомбанк» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 18.03.2025 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого по справі №915/399/22.
Апелянт зазначив, що арбітражний керуючий Хомич Роман Володимирович не надав банку, як єдиному кредитору, на ознайомлення та затвердження документально підтвердженого звіту про виконану роботу.
Кредитор вказує, що арбітражний керуючий, починаючи з жовтня 2022 року, фактично не здійснив всієї повноти дій в процедурі погашення боргів фізичної особи у розумінні статті 114 КУзПБ.
Крім того, апелянт вказує, що витрати кредитора по оплаті послуг арбітражного керуючого становлять значно більше суму, ніж роботу, яку він фактично не виконував та штучно затягував, що в свою чергу є порушенням самої мети здійснення процедури неплатоспроможності за правилами КУзПБ. 
На думку апелянта, при винесенні оскаржуваної ухвали суду від 18.03.2025 при затверджені розрахунку винагороди арбітражного керуючого у справі №№ 916/399/22 порушений баланс інтересів кредитора та боржника.
Апелянт також вказав, що згідно з ч.2 ст.30 КУзПБ право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Отже, вказана норма передбачає оплату винагороди за виконання повноважень, а не за статус. Інакше це б призвело до безпідставного збагачення. Таким чином, суд першої інстанції передчасно затвердив звіт керуючого реалізацією та закрив провадження у справі, враховуючи, що арбітражний керуючий не надав кредитору звіт.
Крім того, апелянт вказав, що враховуючи бездіяльність та неналежне виконання арбітражним керуючим Хомичем Романом Володимировичем обов`язків керуючого реалізацією боргів Боржника у цій справі, а саме невчинення ним всіх залежних від нього заходів щодо пошуку та виявлення майна фізичної особи-банкрута з метою найбільшого погашення вимог кредитора, а також неповноту вчинення арбітражним керуючим Хомичем Р.В. дій у процедурі погашення боргів Боржника щодо пошуку, виявлення та повернення майна з метою належного формування ліквідаційної маси та подальшої її реалізації, вважаємо, що суд першої інстанції передчасно затвердив звіт керуючого реалізацією та закрив провадження справі, оскільки у спірних правовідносинах має місце недотримання принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора.
Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати ухвалу Господарського Миколаївської області від 18 березня 2025 року у справі №915/399/22 та направити справу №916/399/22 до суду першої інстанції для подальшого розгляду, зобов`язати арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича в двотижневий строк з дня винесення даної ухвали надати суду та АТ «Таскомбанк» уточнений звіт керуючого реалізацією про завершення процедури погашення боргів та перелік додатків, які додаються до звіту керуючого реалізацією і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками процедур погашення боргів відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

Крім того, до Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Таскомбанк» надійшла заява про уточнення апеляційної скарги, в якій апелянт вказав, що оскаржується саме ухвала Господарського суду Миколаївської області від 18.03.2025 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого по справі №915/399/22.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.
До Південно-західного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Хомича Р.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 18.03.2025 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого по справі №915/399/22.
ОСОБА_2 вказує, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18 березня 2025 року, встановлені обставини повноти дій та належного обсягу здійснених повноважень арбітражним керуючим Хомичем Р.В. у межах окремих процедур (реструктуризації та погашення боргів) по справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Це судове рішення набрало законної сили, не оскаржувалося єдиним кредитором, а обставини, що ним встановлені - мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню.
Арбітражний керуючий зазначає, що доводи апелянта щодо бездіяльності арбітражного керуючого Хомича Р.В. чи протиправності його дій, неналежності виконання відповідних повноважень у межах справи №915/399/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 є голослівними та не підтверджуються жодними доказами, натомість спростовуються матеріалами справи та обставинами, які встановлені судовим рішенням.
Крім того, ОСОБА_2 вказує, що оскарження банківською установою судового рішення щодо стягнення частини винагороди арбітражного керуючого за відсутності джерел її виплати, спрямоване лише на уникнення співучасті в забезпеченні оплати праці арбітражного керуючого, яка гарантується та не містять у собі будь-яких інформаційних відомостей/доказів щодо неналежності виконання відповідних повноважень.
ОСОБА_2 вважає, що оскаржувана ухвала Господарського суду Миколаївської області від 18 березня 2025 року по справі № 915/399/22 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її зміни чи скасування не вбачається.
Керуючись викладеним вище, ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Миколаївської  області від 18 березня 2025 року, щодо затвердження звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого Хомича РВ про стягнення частини основної грошової винагороди арбітражного керуючого Хомича РВ. з кредитора АТ «Таскомбанк» у справі №915/399/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , залишити без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №915/399/22 було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді – Богатиря К.В., судді Таран С.В., Філінюк І.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2025.
На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №915/399/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Таскомбанк» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 18.03.2025 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого по справі №915/399/22 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Миколаївської області невідкладно надіслати матеріали справи №915/399/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №915/399/22.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Таскомбанк» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 18.03.2025 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого по справі №915/399/22; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 21.05.2025; призначено справу №915/399/22 до розгляду на 05.06.2025 о 14:30; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.
05.06.2025 у судовому засіданні прийняли участь представник Акціонерного товариства «Таскомбанк» - авдокат Баженов А.В. та керуючий реалізацією майна ОСОБА_1 – арбітражний керуючий Хомич Р.В..
Представник боржника у справі у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.04.2025, якою призначено справу №915/399/22 до розгляду на 05.06.2025 о 14:30, була отримана в системі Електронний суд ОСОБА_1 – 01.05.2025, що підтверджено довідкою секретаря судового засідання.
Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 05.06.2025, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 18.03.2025 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого по справі №915/399/22, до суду не повідомлялося.
Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Таскомбанк» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 18.03.2025 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого по справі №915/399/22 по суті, не дивлячись на відсутність представника боржника, повідомленого про судове засідання належним чином. Відсутність зазначеного представника у даному випадку не повинно заважати здійсненню правосуддя.

Фактичні обставини, встановлені судом.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.11.2022 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); введено процедуру реструктуризації боргів; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Хомич Романа Володимировича.
Впродовж строку, визначеного для заявлення грошових вимог, до Господарського суду Миколаївської області та керуючого реструктуризацією надійшла заява Акціонерного товариства «Таскомбанк»  вих. № 25103/70.2.2 від 13.12.2022 про визнання кредитором у справі про неплатоспроможність фізичної особи, у якій заявник просив визнати грошові вимоги до боржника у загальному розмірі 15 522,31 грн. (13 000,00 грн – тіло кредиту, 2 522,31 грн – відсотки) з урахуванням заяви про уточнення, також заявник просив визнати витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 962,00 грн.
28.03.2023 Господарським судом Миколаївської області постановлено ухвалу попереднього засідання, якою визначено розмір та перелік усіх визнаних вимог для внесення керуючим реструктуризацією боржника до реєстру вимог кредиторів, а саме:
- позачергові вимоги: Акціонерне товариство «Таскомбанк» - 4 962,00 грн.;
- вимоги другої черги: Акціонерне товариство «Таскомбанк» - 15 522,31 грн.
Постановою Господарського суду Миколаївської області від 18.07.2023 судом припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 , припинено повноваження керуючого реструктуризацією – арбітражного керуючого Хомича Р.В., визнано фізичну особу ОСОБА_1 банкрутом, введено процедуру погашення боргів, керуючим реалізацією майна фізичної особи призначено арбітражного керуючого Хомича Р.В. 
Відповідне повідомлення 21.07.2023 оприлюдено на офіційному вебсайті Верховного Суду на вебпорталі “Судова влада України” в Інтернет за № 71062.
У вказаній постанові Господарський суд Миколаївської області зобов`язав керуючого реалізацією майна арбітражного керуючого Хомича Р.В.
- не пізніше 30 днів з дня введення процедури погашення боргів боржника провести спільно з боржником інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість, у відповідності до частини 2 статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства, докази надати до суду;
- здійснити процедуру погашення боргів боржника в порядку, встановленому Кодексом України з процедур банкрутства;
- надати суду документально підтверджений звіт про виконану роботу з інформацією про фінансове становище і майно боржника при проведенні процедури погашення боргів боржника станом на день подання звіту.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 08.10.2024 суд зобов`язав керуючого реалізацією надати суду інвентаризаційний опис майна боржника, складений відповідно до частини 2 статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства та документально підтверджений звіт про виконану роботу з інформацією про фінансове становище і майно боржника при проведенні процедури погашення боргів боржника станом на день подання звіту.
Керуючим реалізацією майна боржника арбітражним керуючим Хомичем Р.В. 14.10.2024 подано до Господарського суду Миколаївської області звіт  про результати проведення інвентаризації майна боржника (банкрута) та визначення його вартості (вих. №02-01/08/1829.1 від 29.08.2023).
10.01.2025 до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява керуючого реалізацією про закриття провадження у справі, у якій викладені наступні вимоги:
1. 3атвердити підсумковий звіт керуючого реалізацією майна боржника Хомича Р.В. про проведення (здійснення) процедури погашення боргів боржника по справі № 915/399/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , щодо закриття провадження у справі на підставі п.7 ч. 1 ст.90 КУПБ (вих. № 02-01/08/2974.1 від 15.07.2024р.);
2.Затвердити звіт № 5 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого по справі № 915/399/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , за виконання (здійснення) повноважень керуючого реструктуризацією боргів, керуючого реалізацією майна за період з 14 листопада 2022 року по 26 листопада 2024 року (вих. № 02-01/08/3146 від 08.11.2024p.);
3. 3вільнити фізичну особу ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) від боргів;
4. Грошові вимоги конкурсних кредиторів до фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), а також грошові вимоги кредиторів (їх правонаступників), які виникли до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), але не були заявлені кредиторами протягом провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, - визнати погашеними, а виконавчі документи за такими вимогами такими, що не підлягають виконанню;
5. Припинити повноваження керуючого реалізацією майна боржника ОСОБА_1 - арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича (свідоцтво № 1949) у справі № 916/399/22 про неплатоспроможність;
6. Провадження у справі № 915/399/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) закрити.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.03.2025 вирішено:
« 1. Задовольнити заяву керуючого реалізацією вих. №02-01/08/3225 від 26.12.2024 та затвердити звіт (вих. №02-01/08/2971.1 від 15.07.2024) керуючого реалізацією майна арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1949 від 03.01.2020) за результатами процедури погашення боргів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
2. Завершити процедуру погашення боргів та закрити провадження у справі №916/5596/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
3. Звільнити фізичну особу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від боргів, окрім боргів за вимогами, передбаченим ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме: 1) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) сплати аліментів; 3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи.
4. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню.
5. Вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, а також інші вимоги особистого характеру, які не були задоволені або погашені частково у процедурі задоволення вимог кредиторів, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи в порядку, встановленому цивільним законодавством.
6. Протягом п`яти років після визнання фізичної особи банкрутом не може бути відкрито провадження у справі про неплатоспроможність за її заявою, крім випадку, якщо боржник погасив усі борги в повному обсязі у порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства.
7. Припинити повноваження керуючого реалізацією майна арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1949 від 03.01.2020).»
07.02.2025 до господарського суду надійшло клопотання арбітражного керуючого вих.. № 02-01/08/3285 від 03.02.2025 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого та стягнення частини винагороди арбітражного керуючого з кредитора.

Мотивувальна частина.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.
21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, згідно з пунктом 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» якого втратив чинність Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Із введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства запроваджено новий правовий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, та є відмінним (наділеним особливостями) за метою і механізмом реалізації від інституту банкрутства юридичних осіб.
Неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом (стаття 1 Кодексу України з процедур банкрутства).
З пояснювальної записки до проекту Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації та потребують допомоги з боку держави.
У відповідності до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.
Відповідно до абз.4 частиною 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрута передбачено, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реалізацією становить три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Відповідно до ч. 4 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.
Згідно ч. 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.
За змістом клопотання керуючого реалізацією від 03.02.2025 № 02-01/08/3285 та звіту № 7 про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого (том 3 а.с.183-192) арбітражним керуючим за період виконання повноважень керуючого реструктуризацією та керуючого реалізацією з 14.11.2022 по 11.02.2025 нараховано винагороду у сумі 252 979,62 грн.
Так, за три місяці виконання повноважень керуючого реструктуризацією з 14.11.2022 по 14.02.2023 нараховано 19 150,00 грн, які відшкодовуються боржником згідно законодавства про банкрутство.
За подальший період здійснення повноважень у процедурі реструктуризації з 15.02.2023 по 18.07.2023 арбітражним керуючим нараховано 68 182,26 грн.
За виконання повноважень керуючого реалізацією з дати визнання боржника банкрутом – 19.07.2023 й до 11.02.2024 арбітражним керуючим нараховано грошову винагороду у розмірі 165 297,36 грн.
З метою дотримання приписів ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства щодо затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого арбітражний керуючий неодноразово скликав збори кредиторів, про що повідомляв боржника та кредитора шляхом направлення повідомлень про збори до Електронного кабінету ЄСІКС:  (том 3 а.с. 98-99, 110, 122-125134, 135136-138, 150, 151, 167-169, 175, 176, 230-232, 238, 239, 240-242, 245, 246) та надсилав кредитору та боржнику для ознайомлення звіти про нарахування винагороди.
Згідно наданих суду протоколів зборів кредиторів від 18.10.2024, 08.11.2024, 26.11.2024, 24.01.2025, 28.02.2025, 07.03.2025 такі збори не відбулися у зв`язку із неявкою єдиного кредитора. При цьому, арбітражним керуючим пропонувалися збори у форматі відеоконференцзв`язку.
В той же час, з системного аналізу норм чинного законодавства про банкрутство вбачається, що суд при прийнятті рішень не пов`язаний лише з рішенням комітету кредиторів чи зборів кредиторів.
У зв`язку з цим, неприйняття комітетом кредиторів рішення щодо погодження (схвалення) звіту про нарахування грошової винагороди арбітражного керуючого не позбавляє господарський суд права розглянути його самостійно.
Затверджуючи звіт ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди, судом враховується належність виконання арбітражним керуючим обов`язків, покладених на нього законодавством про банкрутство.
Матеріалами справи підтверджується, що за весь час виконання повноважень дії чи бездіяльність арбітражного керуючого Хомича Р.В. кредитором у цій справі не оскаржувались.
Колегія суддів також враховує, що єдиний кредитор у справі не з`явився на жодні збори кредиторів, правом письмового голосування у заочному вигляді не скористався, про власну процесуальну позицію щодо питань порядку денного не поінформував, жодних заяв, клопотань, листів чи інших документів арбітражному керуючому не скерував.
Колегія суддів враховує, що кредитору - банківській установі: АТ «Таскомбанк», а також боржнику ОСОБА_1 через функціонал підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» були надіслані усі необхідні документи для розгляду питань, включених до порядку денного зборів кредиторів.
В той же час, кредитором не було подано власної процесуальної позиції щодо руху справи, не подано також і пропозицій/зауважень щодо здійснення процедури погашення боргів боржника.
Тобто апелянт жодним чином не приймав участі у розгляді  справи у суді першої інстанції та почав стверджувати про неповноту дій арбітражного керуючого лише після завершення процедури погашення боргів та закриття провадження у справі.
Більше того, окремою ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18 березня 2025 року встановлені обставини повноти дій та належного обсягу здійснених повноважень арбітражним керуючим Хомичем Р.В. у межах окремих процедур (реструктуризації та погашення боргів) по справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .
Це судове рішення набрало законної сили, не оскаржувалося єдиним кредитором, а обставини, що ним встановлені - мають преюдинційне значення та не підлягають доказуванню.
З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для відмови у затвердженні звіту арбітражного керуючого про нарахування грошової винагороди за весь період виконання повноважень.
Станом на 18.03.2025 до суду першої інстанції не надходило заперечень чи зауважень щодо виконаної роботи арбітражним керуючим в процедурі реструктуризації чи реалізації, як не надходило й клопотань про зменшення розміру грошової винагороди.
Так, згідно розрахунку арбітражного керуючого Хомича Р.В. останній нарахував грошову винагороду за період виконання повноважень керуючого реструктуризацією наступним чином:
- за три місяці виконання повноважень керуючого реструктуризацією з 14.11.2022 по 14.02.2023 нараховано 19 150,00 грн, які відшкодовуються боржником згідно законодавства про банкрутство;
- за виконання повноважень керуючого реструктуризацією з 15.02.2023 по 18.07.2023 арбітражним керуючим нараховано 68 182,26 грн;
- за виконання повноважень керуючого реалізацією з 19.07.2023 до 11.02.2024 арбітражним керуючим нараховано грошову винагороду у розмірі 165 297,36 грн.
Сукупний розмір основної грошової винагороди становить 252979,62 грн.
Детальний розрахунок грошової винагороди наведений арбітражним керуючим у звіті про нарахування грошової винагороди. (том 3 190-192).
Колегія суддів перевірила вказаний розрахунок та визнає його арифметично правильним, при цьому, для розрахунку судом взято розміри мінімального прожиткового мінімуму, встановленого законами України за певними періодами, а саме, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2023 році становив 2 684,00 грн, у 2024  та 2025 – 3 028,00 грн.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлена арбітражним керуючим сума відповідає визначеному законодавством про банкрутство розміру оплати послуг арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією та керуючого реалізацією у справі, та погоджується з поданим арбітражним керуючим Хомичем Р.В. розрахунком грошової винагороди.
Враховуючи викладене, на підставі вищезазначених норм Кодексу України з процедур банкрутства колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення клопотання арбітражного керуючого від 03.02.2024 вих. № 02-01/08/3285 в частині затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого (вих. № 02-01/08/3284 від 03.02.2025).
Згідно з статтею 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.ч. 1, 4, 7 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Європейський Суд з прав людини в рішенні від 28.03.2006 у справі Броньовський проти Польщі зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.
Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.
Статтею 12 Кодексу передбачене, зокрема, право арбітражного керуючого отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.
Кодексом передбачено декілька джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого: 1) авансування коштів заявником (кредиторами або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.
При цьому Кодекс не містить заборони здійснювати таку оплату за рахунок коштів кредиторів.
Крім того, пункт 14.1.226. статті 14 Податкового кодексу України визначає: самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.
Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін "самозайнята особа".
Надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.
Відмову від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року, ратифікованої Україною 10.08.1956, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року, ратифікованої Україною 05.10.2000, резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року, тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.
Виходячи з аналізу наведених норм, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника у зв`язку з відсутністю таких коштів, - така оплата має здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи з принципу пропорційності їх грошовим вимогам.
При цьому слід зазначити, що законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) в залежність від обсягу його діяльності (за умови достатності та відповідності цих дій вимогам законодавства про банкрутство), від розміру задоволених вимог кредиторів у справі, майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора, від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів роботи арбітражного керуючого у справі про банкрутство.
Колегія суддів звертається до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 14.12.2021 у справі № 902/626/20 за якою:
«Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.
При цьому, можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, у разі якщо провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи триває після закінчення авансованих заявником коштів, повинна стимулювати кредиторів боржника здійснювати належний контроль за діяльністю арбітражного керуючого, приймати активну участь у такому провадженні та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками, що, зокрема, може мати наслідком недопущення безпідставного затягування розгляду справи.»
Дана правова позиція підтверджена Верховним Судом у постанові від 22.08.2023 по справі №903/160/22.
Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Ліквідаційну масу боржника Кирилюк К.В. у процедурі погашення боргів боржника в межах справи про неплатоспроможність №915/399/22 не було сформовано, оскільки відсутні об`єкти нерухомого/рухомого майна, цінні папери чи інші активи, які підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, не виявлено також заощадження у вигляді грошових коштів, цінних металів тощо
Таким чином, той факт, що у справі наразі не виявлено майна, а також, що кредиторами не створено відповідного грошового фонду, право на утворення якого було передбачено як попереднім законодавчим актом, що регулював процедуру ліквідації банкрута, так і чинним Кодексом України з процедур банкрутства, не звільняє кредиторів від обов`язку платити ліквідатору за виконання повноважень.
За такого, покладення оплати грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора у справі на кредитора є правомірним.
З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно вказав, що клопотання арбітражного керуючого Хомича Р.В. про стягнення на його користь грошової винагороди з кредитора пропорційно визнаним вимогам підлягає задоволенню.
Щодо суми стягнення у клопотанні (вих. №02-01/08/3285 від 03.02.2025) арбітражним керуючим Хомичем зазначено, що сума невиплаченої суми основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів/ керуючого реалізацією майна по справі № 916/399/22 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 становить 171 890,52 грн.
Згідно цього клопотання арбітражний керуючий просить стягнути 68182,26 грн винагороди за здійснення повноважень керуючого реструктуризацією за період з 15.02.2023 по 18.07.2023 та за 12 місяців здійснення процедури реалізації (19.07.2023 по 19.07.2024) у сумі 103708,26 грн.
Разом з цим, ухвалою від 02.10.2023 Господарським судом Миколавїської області було відмовлено у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Хомича Р.В. від 01.05.2023 № 02-01/08/1262 про затвердження звіту про нарахування, виплату грошової винагороди арбітражного керуючого та стягнення частини винагороди арбітражного керуючого з кредиторів. За змістом указаного судового рішення суд відмовив у стягненні з кредитора нарахованої арбітражним керуючим винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризацією у сумі 34415,81 грн. за період з 15.02.2023 по 02.05.2023 (понад 3 місяці виконання повноважень). Тобто, щодо періоду виконання повноважень з 15.02.2023 по 02.05.2023 судом вже прийняте відповідне судове рішення. Ухвала суду від 02.10.2023 наразі є чинною.
За такого, суд вірно розглянув клопотання арбітражного керуючого Хомича Р.М. з урахуванням висновків суду, зазначених в указаному судовому рішенні, а отже наразі розгляду судом підлягає період виконання повноважень керуючого реструктуризацією з 03.05.2023 до 18.07.2023.
Так, за виконання повноважень керуючого реструктуризацією за указаний період винагорода становить 33766,36 грн (травень 2023 року – 29 днів, червень 30 днів, липень – 18 днів).
Щодо розміру суми стягнення за виконання повноважень керуючого реалізацією колегія суддів погоджується з поданим арбітражним керуючим розрахунком.
Практика покладення судом на кредиторів витрат за оплату послуг арбітражного керуючого (ліквідатора) у справах про банкрутство залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого відповідно до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 КУзПБ у випадках, якщо кредитори не утворюють за власною ініціативою фонду оплати послуг ліквідатора та відсутні кошти боржника від реалізації його активів, а провадження у справі про банкрутство має бути завершеним.
Наведений правовий висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 5002-17/1718-2011.
За матеріалами справи, згідно із реєстром кредиторів у боржника наявні боргові зобов`язання перед єдиним кредитором - АТ «Таскомбанк» на загальну суму 20 484,31 грн. 
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції вірно частково задовольнив клопотання щодо стягнення з кредиторів основної грошової винагороди арбітражного керуючого у сумі 137 474,62 грн за період виконання повноважень у справі з 03.05.2023 по 19.07.2024, оплату яких необхідно покласти на АТ «Таскомбанк».
Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на неспівмірність винагороди арбітражного керуючого до розміру його кредиторських вимог, оскільки АТ «Таскомбанк» як споживач послуг арбітражного керуючого мав усвідомлювати наявність правомірного очікування арбітражного керуючого на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень. Більше того, апелянт мав розуміти, що оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.
В той же час, кредитор не приймав жодної участі у процедурі неплатоспроможності під час розгляду справи судом першої інстанції, що в свою чергу затягувала процедуру, адже не відбувалися збори кредиторів, не розглядалися зборами звіти арбітражного керуючого. В свою чергу, затягування процедури фактично збільшувало строк повноважень арбітражного керуючого та відповідно збільшувало розмір винагороди арбітражного керуючого.
Дані обставини свідчать про те, що «великий» розмір винагороди арбітражного керуючого виник в тому числі і через нехтування апелянтом своїми обов`язками щодо участі у процедурі неплатоспроможності, що мало наслідком затягування розгляду справи.

Як встановлено вище, доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду.
Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких підстав для скасування ухвали Господарського суду Миколаївської області від 18.03.2025 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого по справі №915/399/22 за результатами її апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.
За вказаних обставин оскаржувана ухвала Господарського суду Миколаївської області від 18.03.2025 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого по справі №915/399/22 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 18.03.2025 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого по справі №915/399/22 – залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 18.03.2025 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого по справі №915/399/22 – залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 13.06.2025.

Головуючий                      К.В. Богатир

Судді:                      С.В. Таран

                      І.Г. Філінюк