ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/255/25 Справа № 215/7364/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Коноваленко М. І. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року                                                м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді                Корчистої О.І.
суддів:                        Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін  в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №215/7364/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»,
на заочне рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року,

встановив:

У грудні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту АТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Позов обґрунтовано тим, що Банком згідно кредитного договору (заяви) № б/н від 02.04.2007 року відкрито картковий рахунок з початковим кредитним лімітом, що в подальшому збільшився до 26000 гривень, та ОСОБА_1 надано у користування кредитну картку. В процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості у порушення умов Договору, а також відповідно ст. 509, 526, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. 
Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань станом на 26.11.2023 року утворилась заборгованість у загальній сумі 32 875,28 гривень, яка складається з: 25984,21 гривень – заборгованості за тілом кредиту; 6891,07 гривень – заборгованості за простроченими відсотками.
У зв`язку з викладеним, просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.04.2007 року у розмірі 32875,28 гривень станом на 26 листопада 2023 року та судовий збір в сумі 2 684 гривень. 
Заочним рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за тілом кредиту 25 984,21 гривень станом 26 листопада 2023 року, а також судовий збір в сумі 2 684,25 гривень. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить заочне рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року скасувати в частині відмовлених позовних вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом та ухвалити цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 6 891,07 гривень задовольнити, в іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності досягнення сторонами кредитного договору згоди про розмір відсотків за користування кредитом. Зокрема, суд не врахував, що в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписаній відповідачем 22.01.2023 року, узгоджена відсоткова ставка. Відсотки в сумі 6 891,07 нараховані після 22 січня 2023 року після узгодження умов кредитування за процентною ставкою 42% як передбачено Заявою для Кредитної карти Універсальна. Відповідач приєднався до умов договору та частково його виконував, в тому числі й в частині погашення відсотків. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку щодо відсутності правових підстав для стягнення заборгованості за відсотками та тілом кредиту.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Частиною 3 цієї статті визначено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
19 липня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» від 19 червня 2024 року № 3831-IX. (далі по тексту Закон № 3831-IX)
Відповідно п. 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону № 3831-IX установлено, що позовні заяви і апеляційні скарги, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Частиною 1 ст. 369 ЦПК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України № 3831-IX) визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Апеляційна скарга у даній справі подана до набрання чинності Законом № 3831-IX.
Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.  
Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ч.  1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Задовольняючи частково позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 25 984,21 гривень станом на 26.11.2023 року та про відмову у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 6 891,07 гривень. 
Заочне рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року оскаржується позивачем в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 6 891,07 гривень, тому в іншій частині в апеляційному порядку не перевіряється.
Апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині та зазначає наступне. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, що 02.04.2007 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 02.04.2007 року, та, відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитні картки:
«Універсальна» № НОМЕР_1 від 05.03.2007 року, термін дії 03/14,
«Універсальна» №4149437847162714 від 06.01.2015 року, термін дії 04/18,
«Універсальна» № НОМЕР_2 від 22.10.2017 року, термін дії 10/21,
«Універсальна» № НОМЕР_2 від 22.10.2017 року, термін дії 10/21,
«Універсальна» № НОМЕР_3 від 27.03.2023 року, термін дії 07/27. (а.с. 15)
Розмір кредитного ліміту було встановлено 05.03.2007 року в сумі 2 500 гривень, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 26 000 гривень 22.03.2023 року та 04.07.2023 року зменшився до 0 гривень. (а.с.14)
Згідно Заяви від 02.04.2007 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідач підтвердив, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, своїм підписом підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування у Приватбанку. Виразив згоду з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Пам`яткою клієнта складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві.
Згідно до Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Також у вказані Заяві від 02.04.2007 року погоджений кредитний ліміт 2 500 гривень та базова процентна ставка по кредиту 3% в місяць на остаток заборгованості. (а.с. 16 зворот)
Позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, у зв`язку з чим, згідно з наданим банком розрахунку, за вказаним кредитним договором, станом на 26.11.2023 року, утворилась заборгованість у розмірі 32 875,28 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 25 984,212 гривень, заборгованості за простроченими відсотками 6 891,07 гривень. (а.с. 5-10)
Ці дані також підтверджуються випискою за договором № б/н на період з 05.03.2007-27.11.2023. (а.с. 11-13)
Задовольняючи частково позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з  ОСОБА_1 заборгованості за кредитом та відмовляючи у стягненні заборгованості за процентами за користування кредитом, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. 
Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині рішення суду за наступних підстав. 
Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки. (ч. 1 ст. 1054 ЦК України)
Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. (ч. 4 ст. 11 Закону № 675-VIII)
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону № 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
06 березня 2023 року ОСОБА_1 підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, погодивши наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія до 200 000 грн; тип кредитної карти: «Універсальна»; відновлювальна кредитна лінія до 200 000 грн; тип кредитної карти: «Універсальна голд»; Універсальна відновлювальна кредитна лінія до 300 000 грн; тип кредитної карти: преміальна картка «Platinum»; Універсальна відновлювальна кредитна лінія до 300 000 грн; тип кредитної карти: преміальна картка «World Black Edition»; Універсальна відновлювальна кредитна лінія до 300000 грн; тип кредитної карти: преміальна картка «VISA Signature»; Універсальна відновлювальна кредитна лінія до 400 000 грн; тип кредитної карти: преміальна картка «World Elite»; Універсальна відновлювальна кредитна лінія до 800 000 грн; зі строком кредитування: 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка, відсотків річних: 42,0% - для карт Універсальна, 40,8% для карт Універсальна Gold.
Підписанням цієї заяви про приєднання відповідач приєднався до розділу «Загальні положення» підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Автопалтежі», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресоюhttps://privatbank.ua/terms, в редакції чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять змішаний договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Вказану заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачем підписано ОТП 22.01.2023 20.40.
Зі змісту цієї заяви вбачається, що ОСОБА_1 підписанням цього документа на підставі ст. 634 ЦК України приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цього документа, згодна з тим, що ця заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг.
Наведена заява містить розділ 3 «Угода про використання простого електронного підпису». Зі змісту розділу вбачається, що Банк та клієнт узгодили при наданні банком будь-яких послуг, в тому числі, але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів клієнта: ОТР-пароль, OR-код, підпис нотаріусом на планшеті у відділенні банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах банку у мережі інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами ндання відповідних послуг та підписати відповідний договір, дати доручення банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК банку дає клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої клієнт надає банку шляхом підписання способами, що узгоджені сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження.
При здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТП-паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланого банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта.
Отже, 22.01.2023 року ОСОБА_1 підписав ОТП заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг, в якій визначено розмір процентної ставки для кредитних карт, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та невиконання зобов`язань за договором, розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання. (а.с.17-26)
З довідки АТ КБ «Приватбанк», скерованої до суду першої інстанції, вбачається, що ОСОБА_1 на підставі укладеного кредитного договору б/н видано платіжні картки «Універсальна». (а.с. 15)
Таким чином підписана сторонами у справі в Заяві б/н від 02.04.2007 року та з Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 22.01.2023 року, сторони погодили істотні умови, у тому числі й розмір процентів за користування кредитом та збільшення відсоткової ставки у разі прострочення сплати кредитної заборгованості, що є договором у розумінні цивільного законодавства.
АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі.
Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за основним зобов`язанням та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Користування ОСОБА_1 кредитними картками підтверджується випискою по рахунку (а.с. 11-13) та у судовому порядку даний кредитними договір недійсним не визнавався.
Отже, висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову у частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 6 891,07 гривень, не відповідає діючому цивільному законодавству та письмовим доказам, наявним в матеріалах справи.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції задовольняє позовну заяву в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами в межах заявлених позовних вимог.
Відповідно п. 1, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами і ухвалення нового судового рішення у цій частині.
Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 даної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на те, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції стягнуто судовий збір в сумі 2 684 гривень, та враховуючи що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» у даній справі задовольняються в повному обсязі, оскаржуване рішення в розміру стягнутого судового збору в суді першої інстанції в сумі 2 684 гривень підлягає залишенню без змін. 
З урахуванням задоволення апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк», з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню 4 026 гривень за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.
Заочне рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року в частині відмови у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по простроченим відсоткам за користування кредитом скасувати.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по простроченим відсоткам за користування кредитом за договором № б/н від 02 квітня 2007 року станом на 13 грудня 2023 року в розмірі 6891,07 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги 4 026 гривень.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді:

Повне судове рішення складено 09 червня 2025 року.

Головуючий О.І. Корчиста