ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

           19 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/13068/24	

Головуючий суддя І інстанції – Бухтіярова М.М.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                              суддів:  Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.01.2025 року в адміністративній справі №160/13068/24 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області  про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 
          
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області  , в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17.04.2024р. за № 046550002119 про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи: в колгоспі ім.“Котовського”, з 01.08.1978 року по 05.12.1985 року, та з 03.01.1986р. по 06.06.1993р.; в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Котовського з 07.06.1993 р. по 13.06.2000р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з врахуванням вищезазначеного трудового стажу.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.01.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1   було задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області  від 17.04.2024 №046550002119 про відмову в призначенні пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області   зарахувати ОСОБА_1   до страхового стажу періоди її роботи згідно із трудовою книжкою колгоспника № НОМЕР_1 від 07.04.1979: з 01.08.1978 по 23.12.1979, з 24.12.1982 по 13.09.1984, з 16.02.1990 по 1997 рік включно.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області   повторно розглянути заяву ОСОБА_1   від 09.04.2024 про призначення пенсії за віком із урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову  відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що позивачу було правомірно відмовлено в зарахуванні до страхового стажу періодів її роботи згідно із трудовою книжкою колгоспника № НОМЕР_1 від 07.04.1979: з 01.08.1978 по 23.12.1979, з 24.12.1982 по 13.09.1984, з 16.02.1990 по 1997 рік включно, оскільки  згідно архівних довідок про вихододні №813-816 та довідок про заробітну плату №817-820 від 09.09.2019 по батькові особи вказано неповністю. 
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції,   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована паспортом громадянина України (ID-картка) № НОМЕР_2 , виданого 09.09.2019; орган що видав – 1256; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
09.04.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ВОГ №11 (СЦ)) із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно із розпискою-повідомленням до заяви від 09.04.2024 вх.№622 долучено наступні документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; ІD-картка № НОМЕР_2 ; диплом про навчання № НОМЕР_3 ; довідка про заробітну плату (спецпенсії) №816, №815, №814, №813 від 09.09.2019; довідка про зміну назви організації №216 від 02.10.2023, №217 від 02.10.2023; інші документи; пам`ятка пенсіонера; свідоцтва про народження дитини; свідоцтво про шлюб; трудова книжка.
За принципом екстериторіальності органом призначення визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17.04.2024 №046550002119 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.
Означене рішення від 17.04.2024 №046550002119 обґрунтоване наступним.
Вік заявниці 63 роки 07 місяців 12 днів. Страховий стаж особи становить 11 років 3 місяці 17 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи в колгоспі з 1978-1997, згідно архівних довідок про вихододні №813-816 та довідок про заробітну плату №817-820 від 09.09.2019, оскільки по батькові особи вказано неповністю. 
Відповідно до роздруківки розрахунку стажу з урахуванням особливостей трудової діяльності та перетину періодів (форма РС-право) (номер ПС: 046550002119) на дату звернення 09.04.2024, страховий стаж позивача становить 11 років 03 місяці 17 днів, до якого зараховано наступні періоди: 
- з 01.09.1975 по 15.07.1978 – навчання у вищих/середн. НЗ – 02 роки 10 місяців 15 днів;
- з 24.12.1979 по 23.12.1982 – догляд за дитиною до 3 років – 03 роки 0 місяців 0 днів;
- з 14.09.1984 по 15.02.1990 – догляд за дитиною до 3 років – 05 років 05 місяців 02 дні.
Позивач, не погодившись з правомірністю прийнятого рішення, звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмовляючи зарахувати періоди роботи позивача в колгоспі з 01.08.1978 по 23.12.1979, з 24.12.1982 по 13.09.1984, з 16.02.1990 по 1997 рік, згідно із трудовою книжкою колгоспника № НОМЕР_1 від 07.04.1979 до страхового стажу, відповідач діяв протиправно, а тому рішення про відмову в призначенні пенсії від 17.04.2024 №046550002119 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області не на підставі та не у спосіб, визначений Конституцією та законами України, тобто не відповідає критеріям, передбачених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправним та підлягає скасуванню. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV) страховий стаж – це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Відповідно до статей 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969 і затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969, громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників (стаття 24 Примірного статуту 1969 року).
Відповідно до п.п.5, 6 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників, схвалених Союзною радою колгоспників 14.03.1975 року та затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310, до трудової книжки колгоспника заносились наступні дані, зокрема: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом до членів колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання; відомості про нагородження та заохочення. Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637  у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ та організацій або їх правонаступників, в яких має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, первинні документи за час виконання роботи.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Як видно з матеріалів справи, підставою для неврахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 1978 по 1997 рік згідно архівних довідок про вихододні №813-816 та довідок про заробітну плату №817-820 від 09.09.2019 року були висновки відповідача щодо неналежного їх оформлення, а саме зазначення по батькові позивача неповністю.
Як видно з трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 від 07.04.1979, ОСОБА_1 , прийнята в члени колгоспу імені Котовського (Комісарівська сільрада, П`ятихатського району, Дніпропетровської області) 01 серпня 1978 року пташницею та з 09.12.1985 вибула з членів колгоспу, згідно з поданої заяви від 26.11.1985; з 03.01.1986 прийнята в члени колгоспу, згідно з поданої заяви від 30.01.1986, та 31.01.2001 звільнена за власним бажанням з СТОВ «Колос».
В розділі «відомості про роботу» (сторінки 2-7) трудової книжки колгоспника наявні наступні записи про фактично виконаний та встановлений мінімум трудової участі в колгоспі, тобто кількість вироблених трудоднів:
- за 1978 рік з 01.08.1978, вироблених мінімумів трудової участі за рік - 142, при встановленому мінімумі 125;
- за 1979 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 287; при встановленому мінімумі 250;
- за 1980 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 219; при встановленому мінімумі 190;
- за 1981 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 359; при встановленому мінімумі – 250;
- за 1982 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 294; при встановленому мінімумі – 250;
- за 1983 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 340; при встановленому мінімумі – 250;
- за 1984 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 176; при встановленому мінімумі – 190;
- декретна відпустка по догляду за дитиною до 1 року з 09.11.1984 по 09.09.1985;
- за 1986 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 298; при встановленому мінімумі – 240;
- за 1987 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 133; при встановленому мінімумі – «-»;
- за 1988 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 242; при встановленому мінімумі – 240;
- за 1989 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 312; при встановленому мінімумі – 240;
- за 1990 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 325; при встановленому мінімумі - 240.
- за 1991 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 318; при встановленому мінімумі – 240;
- за 1992 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 268; при встановленому мінімумі – 240;
- за 1993 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 283; при встановленому мінімумі – 240;
- за 1994 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 365; при встановленому мінімумі – 210;
- за 1995 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 365; при встановленому мінімумі – 210;
- за 1996 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 363; при встановленому мінімумі – 210;
- за 1997 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 209; при встановленому мінімумі – 210;
- за 1998 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік «-»; при встановленому мінімумі – «-»;
- за 1999 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік «-»; при встановленому мінімумі – «-»;
- за 2000 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік «-»; при встановленому мінімумі – «-».
Вказані записи трудової книжки в частині спірного періоду містять номери та дати наказів про прийняття в члени колгоспу та звільнення, завірені підписами уповноважених осіб та печатками підприємств; записи про фактично виконаний та встановлений мінімум трудової участі в колгоспі виконано чітко, розбірливо, дані трудової книжки позивача в частині спірного періоду містять неправдиві або недостовірні відомості.
Як видно з матеріалів справи, разом із заявою про призначення пенсії від  09.04.2024 позивачем надавались архівні довідки №816, №815, №814, №813 від 09.09.2019 видані Комунальною архівною установою «Трудовий архів П`ятихатського району» П`ятихатською районною радою Дніпропетровської області.
Зі змісту зазначених довідок вбачається, що останні містять інформацію щодо ОСОБА_1 / ОСОБА_2 .
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що з огляду на вищенаведені записи трудової книжки колгоспника щодо періодів роботи позивача та місця її роботи, наведені недоліки архівних довідок не можуть бути належною підставою для їх неврахування пенсійним органом.
Поряд з вказаним, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не зазначено причин не врахування записів трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 від 07.04.1979 в частині спірних періодів з 01.08.1978 по 23.12.1979, з 24.12.1982 по 13.09.1984, з 16.02.1990 по 1997 рік, зважаючи, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, зауважень до трудової книжці відповідачем під час розгляду питання про призначення пенсії не виявлено, а тому відмовляючи зарахувати періоди роботи позивача в колгоспі з 01.08.1978 по 23.12.1979, з 24.12.1982 по 13.09.1984, з 16.02.1990 по 1997 рік згідно із трудовою книжкою колгоспника № НОМЕР_1 від 07.04.1979 до страхового стажу, відповідач діяв протиправно.
Наведене також зумовлює протиправність рішення про відмову в призначенні пенсії від 17.04.2024 №046550002119 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області не на підставі та не у спосіб, визначений Конституцією та законами України, тобто не відповідає критеріям, передбачених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому підлягає скасуванню.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.01.2025 року в адміністративній справі №160/13068/24 – залишити без змін.                 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених       п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.           
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва