ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 688/5543/24
Провадження № 22-ц/820/1452/25

Хмельницький апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2025 року, суддя Давидюк О.І., у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

встановив:

В листопаді 2024 року ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, (надалі - ГУ ПФУ в Хмельницькій області), звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди в сумі 25780 грн.
В обґрунтування позову вказало, що відповідно до виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії 12 ААВ №029731 ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю третьої групи внаслідок загального захворювання на строк з 24 лютого 2021 року по 28 лютого 2023 року.
На виконання підпункту 14-6.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ГУ ПФУ в Хмельницькій області, на період дії воєнного стану відповідачу, як особі з інвалідністю третьої групи, було продовжено виплату пенсії з 01 березня 2023 року по 31 січня 2024 року у раніше встановленому розмірі.
Однак, згідно з довідкою Хмельницької медико-соціальної експертної комісії про невизнання інвалідом від 06 грудня 2023 року, яка надійшла до позивача 31 січня 2024 року, відповідача не визнано особою з інвалідністю, виплату пенсії припинено з 01 березня 2023 року.
За період з 01 березня 2023 року по 31 січня 2024 року ОСОБА_1 було здійснено переплату пенсії по інвалідності на загальну суму 25780 грн., яку він добровільно повернути відмовився.
Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2025 року в задоволенні позову відмовлено. 
У мотивувальній частині свого рішення суд зауважив, що позивач був обізнаний зі строком, на який відповідачу встановлена група інвалідності, однак продовжив нарахування та виплату пенсії поза межами цього строку, за власною ініціативою на період дії воєнного стану. На момент виникнення спірних правовідносин позивач повинен був самостійно контролювати період, на який установлено інвалідність та приймати відповідні рішення щодо виплат сум пенсії або ж зупинення. Обов`язок повідомляти відповідну інформацію про огляд осіб, яким призначена пенсія по інвалідності чи про їхню неявку на огляд покладено на органи медико-соціальної експертизи, тому посилання позивача на несвоєчасність повідомлення про припинення виплати пенсії відповідачем є безпідставним.
В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Хмельницькій області просило рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування скарги зазначив, що ОСОБА_1 , з 01 березня 2023 року по 31 січня 2024 року не мав права на отримання пенсії по інвалідності, про що йому було достовірно відомо, однак відповідної інформації позивачу відповідач не надав. При цьому, відсутність у відповідача наміру на проходження повторного медичного огляду, свідчить про недобросовісність його дій та прагнення до неправомірного заволодіння коштами. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що справа не містить доказів щодо зловживання ним своїми правами, зокрема, подання до ГУ ПФУ в Хмельницькій області недостовірних даних, необхідних для нарахування та виплати пенсії.
Перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що відповідно до виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААВ №029731, ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю третьої групи внаслідок загального захворювання на термін з 24 лютого 2021 року по 01 березня 2023 року (дата чергового переогляду 02.2023) (а.с. 6, 82, 83).
Відповідач ОСОБА_1 перебував на обліку в ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримував пенсію по інвалідності на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, №1058-IV (а.с. 76-87).
На підставі підпункту 14-6.1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на період дії воєнного стану відповідачу, як особі з інвалідністю третьої групи загального захворювання, було продовжено виплату пенсії з 01 березня 2023 року по 31 січня 2024 року, в розмірі 2760 грн. в місяць.
Як вбачається зі змісту службової записки начальника управління обслуговування громадян ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31 січня 2024 року №2018/02-16, яка наявна в матеріалах пенсійної справи №220150000325, та довідки Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії від 06 грудня 2023 року, ОСОБА_1 був оглянутий Хмельницькою обласною МСЕК 06 грудня 2023 року і за результатами особою з інвалідністю не визнаний (а.с. 86, 87).
За період з 01 березня 2023 року по 31 січня 2024 року відповідачу було нараховано пенсію в розмірі 30360 грн., з яких повернуто 4580 грн. та встановлено залишок переплати в розмірі 25780 грн., що підтверджується матеріалами пенсійної справи, розрахунком по пенсійній справі, сторонами визнано та не оспорюється.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.
У ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено строки виплати пенсії по інвалідності, в разі зміни групи інвалідності або відновлення працездатності, зокрема, у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд здоровою, пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відповідно до положень ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» обов`язок пенсіонерів повідомляти органи, що призначають пенсії про зміну умов, що впливають на виплату пенсій. Пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.
У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.
Згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Відповідно до п. 3 постанови КМУ від 08 березня 2022 року № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення:
осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 р. №1317;
дітей з інвалідністю лікарем до лікарсько-консультативної комісії відповідно до Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 р. №917.
При цьому, інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року (далі-Порядок).
Згідно з п. 3 Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.
У п. 4 Порядку зазначено, що у разі припинення виплати пенсії відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.
Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Статтею 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені строки виплати пенсії по інвалідності в разі зміни групи інвалідності або відновлення працездатності, зокрема, у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд здоровою, пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.
Органи медико-соціальної експертизи зобов`язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду в порядку, встановленому законодавством, про результати повторного огляду осіб, яким призначена пенсія по інвалідності, та про нез`явлення цих осіб на зазначений огляд (ч. 3 ст. 35 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Отже, законодавець покладає обов`язок саме на органи медико-соціальної експертизи повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про результати повторного огляду осіб, а також про нез`явлення їх на відповідний огляд.
У справі встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області та отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач був обізнаний, що відповідачу встановлювалась група інвалідності на строк з 01 березня 2023 року по 31 січня 2024 року та добровільно продовжив нарахування та виплату пенсії поза межами цього строку, на підставі п. 14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В даному випадку ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не доведено наявності в діях набувача недобросовісної поведінки, яка сприяла безпідставному нарахуванню та виплаті грошових коштів. 
Матеріали справи також не містять доказів рахункової помилки (актів перевірок чи службового розслідування тощо), на підставі яких можна було б відстежити шлях та причини виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою.
Органи Пенсійного фонду самостійно контролюють період, на який установлено інвалідність, та приймають відповідні рішення щодо виплат сум пенсії або ж зупинення.
Обов`язок повідомляти відповідну інформацію про огляд осіб, яким призначена пенсія по інвалідності чи про їхню неявку на огляд, покладено на органи МСЕК, тому посилання позивача на неповідомлення відповідачем інформації щодо припинення виплати пенсії, є безпідставним.
Верховний Суд у постанові від 18 серпня 2020 року у справі №638/10460/17 дійшов висновку, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані пенсійним органом за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №487/3380/16-а та від 11 лютого 2020 року у справі №761/41107/16-а.
В даній справі позивачем не доведено обставин щодо зловживань з боку відповідача, подання ним недостовірних даних, у зв`язку з чим підстави для стягнення сплачених сум пенсії відсутні, оскільки не встановлено ні факту недобросовісного отримання відповідачем зазначених коштів, ні наявності рахункової помилки, тому посилання позивача в апеляційній скарзі на з те, що спірні правовідносини підлягають регулюванню нормами ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, є необґрунтованим. 
Сам по собі факт непроходження ОСОБА_1 переогляду в лютому 2023 року, з огляду на обов`язок органів МСЕК повідомляти органи ПФУ про відповідну неявку на проходження переогляду, що відповідно є підставою для зупинення пенсійних виплат, не дає підстав для висновку про недобросовісність дій відповідача.
У рішеннях Європейського Суду з прав людини «Стреч проти Сполученого Королівства», «Рисовський проти України» наголошено на тому, що особа, на користь якої органом влади прийняте певне рішення, має право розумно очікувати, що якщо орган влади вважає, що в нього є певна компетенція, то така компетенція дійсно існує, а тому визнання незаконності дій органу влади не повинно змінювати відносини прав, які виникли внаслідок такої дії органу влади.
Така позиція полягає в тому, що особа як суб`єкт приватного права не може відповідати за помилки державних органів, а державні органи не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при вчиненні юридично значимих дій припустилися помилки.
Суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини у справі, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача надмірно нарахованих та виплачених коштів. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення. 
Рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:                                                                Р.С. Гринчук 

                                                                       А.М. Костенко

                                                                       Т.В. Спірідонова