УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2025 року
м. Київ
справа № 1-368/11
провадження № 51 -6302 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року та  ухвалу Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року,
встановив:
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року, залишеною без зміни ухвалою Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року, повернуто заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Печерського районного суду від 29 січня 2013 року за нововиявленими обставинами.
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень
в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення
її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,
у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,
яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,
що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи
в обґрунтування кожної позиції.
В порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України засуджений у своїй касаційній скарзі не наводить доводи на обґрунтування незаконності судових рішень відповідно до положень ст. 438 ч. 1, ст. 412 цього Кодексу з урахуванням того, що оскаржує судові рішення, ухвалені в порядку Глави 34 КПК України.
Згідно зі ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України).
Так, у поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 не зазначає, які конкретно порушення норм кримінального процесуального закону, на його думку, було допущено цими судами під час розгляду його заяви за нововиявленими обставинами в порядку статей 459 - 467 КПК України та з урахуванням того, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року його заяву повернуто, а суд апеляційної інстанції залишив таку ухвалу без зміни.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений вказує на незаконність вироку Печерського районного суду від 29 січня 2013 року, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового слідства, що відповідно до ст. 433 ч. 1, ст. 438 ч. 1 КПК України не є предметом дослідження та перевірки касаційним судом при перевірці зазначених судових рішень.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання
про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу ОСОБА_4 без руху.
Встановити засудженому ОСОБА_4  п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
   Судді:
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3