ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
(додаткова)
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 червня 2025 року	  м. Одеса	Справа № 916/4244/24	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого судді Савицького Я.Ф.,
        суддів: Діброви Г.І.,
         Колоколова С.І.,
секретар судового засідання Полінецька В.С., 

за участю представників учасників судового процесу:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;

розглянувши в режимі відеоконференції заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС” про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Грищенка Максима Олеговича
на рішення Господарського суду Одеської області
від 05 лютого 2025 року (повний текст складено 14.02.2025)
у справі № 916/4244/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС”
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Грищенка Максима Олеговича
про стягнення 1 711 772,10 грн., -

суддя суду першої інстанції: Нікітенко С.В.
місце винесення рішення: м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області
Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання суду.
В судовому засіданні 18.06.2025, відповідно до ч.ч. 4. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, підписано вступну та резолютивну частину постанови без її проголошення.

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) “ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС” (далі також – позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця (ФОП) Грищенка Максима Олеговича (далі також – відповідач, ФОП Грищенко М.О.) про стягнення з останнього 1 711 772,10 грн., з яких: 1 420 415,33 грн - сума основного боргу, 47 857,11 грн – сума пені, 65 858,54 грн - 3% річних та 177 641,17 грн – сума інфляційних втрат.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.02.2025 у справі №916/4244/24 (суддя Нікітенко С.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Грищенка Максима Олеговича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС” суму основного боргу у розмірі 1 420 415,33 грн., суму пені у розмірі 47 608,70 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 177 641,17 грн., суму 3% річних у розмірі 65 818,05 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 25 672,25 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець Грищенко Максим Олегович звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області 05.02.2025 у справі №916/4244/24 та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС” до Фізичної особи-підприємця Грищенка Максима Олеговича відмовити у повному обсязі.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Грищенка Максима Олеговича залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2025 у справі №916/4244/24 залишено без змін.
Разом з тим, під час апеляційного перегляду даної справи, представником ТОВ “ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС” у відзиві на апеляційну скаргу (вх. №827/25/Д1 від 20.03.2025) було заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, докази понесення якої будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення апеляційним судом.
02.06.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ “ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС” надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить стягнути на користь ТОВ “ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС” з Фізичної особи-підприємця Грищенка Максима Олеговича витрати на правничу допомогу в сумі 16 000,00 грн.
До вказаної заяви долучені докази понесення відповідних витрат з боку позивача в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Оскільки судом апеляційної інстанції не було вирішено питання щодо розподілу витрат ТОВ “ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС” на професійну правничу допомогу при винесенні постанови від 28.05.2025 у справі №916/4244/24, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2025 у даній справі продовжено на розумний строк розгляд заяви ТОВ “ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС” про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу за результатами апеляційного перегляду справи №916/4244/24 та призначено її розгляд на 18.06.2025 року о 10:30 год. в режимі відеоконференції, за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення “EasyCon”, оскільки раніше, при розгляді даної справи, представниками сторін заявлялись відповідні клопотання про їх участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції.
17.06.2025 від представника ТОВ «ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС» - адвоката Бачинської А.Ю. до суду надійшла заява про проведення судового засідання без участі представників позивача.
У судове засідання 18.06.2025 жодний з представників сторін з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги учасники даної справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи вказані положення процесуального законодавства та те, що матеріали справи містять докази повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання; з огляду на те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін; явка учасників судового процесу судом не визнана обов`язковою; матеріалів справи достатньо для розгляду заяви позивача та прийняття додаткового рішення, судова колегія вважає за можливе розглянути заяву ТОВ “ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС” про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за результатами апеляційного перегляду справи №916/4244/24 за відсутністю представників сторін.
В судовому засіданні 18.06.2025, відповідно до ч.ч. 4. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, підписано вступну та резолютивну частину постанови без її проголошення.
Розглянувши питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу за результатом розгляду апеляційні скарги ФОП Грищенка М.О. у справі №916/4244/24, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України)
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частина 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Приймаючи до уваги те, що заява про розподіл судових витрат надана представником ТОВ “ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС” до винесення постанови - у відзиві на апеляційну скаргу, а докази понесення судових витрат надіслані позивачем протягом 5 днів з моменту винесення постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає про дотримання позивачем строків, встановлених ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що факт понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, зокрема на підставі договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості. Відсутність документального підтвердження факту понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Водночас при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, про що йдеться у додатковій ухвалі Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20.
Частиною 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 18.12.2018 у справі №910/4881/18.
У розумінні положень ч.5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 11.09.2020 у справі №922/3724/19.
Частиною 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з цим, судова колегія зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).
За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні положень Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Аналогічні висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
У даному контексті судова колегія враховує правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 22.12.2018 у справі №826/856/18, згідно з якою розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (також див. постанови Верховного Суду від 26.11.2020 у справі №922/1948/19, від 12.08.2020 у справі №916/2598/19, від 30.07.2019 у справі №911/1394/18).
Також апеляційна колегія звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 14.05.2019 у справі №922/576/18, де суд касаційної інстанції  зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №520/9408/18.
Вказану правову позицію щодо застосування положень статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд, висловив, зокрема, у постановах від 03.05.2019 у справі №910/10911/18, від 14.05.2019 у справі №922/576/18, від 29.05.2019 у справі №910/10483/18, від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 25.06.2019 №916/1340/18.
Як зазначалось вище, позивач просить стягнути з відповідача 16   000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем було надано суду копії:
1) Договору про надання правової допомоги від 23.05.2023 №б/н (далі – Договір), укладеного між ТОВ “ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС” (Клієнт) та адвокатом Бачинською Анною Юріївною (Адвокат), яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 22.01.2009 №3878/10.
Строк дії цього Договору – безстроково (п. 5.1. Договору).
Відповідно до розділу 1 вказаного Договору Клієнт доручає, а Адвокат здійснює представництво та захист прав Клієнта у адміністративних, господарських, цивільних справах, виконавчих провадженнях шляхом, зокрема, усних консультацій; підготовки проектів процесуальних документів - позовних заяв, скарг (апеляційних, касаційних), клопотань та ін., їх підписання та подання до відповідного суду; брати участь у судових засіданнях; подавати докази, заявляти клопотання, давати усні і письмові пояснення суду, подавати свої міркування та заперечення тощо.
Представництво інтересів Клієнта здійснюється Адвокатом без обмежень (п. 1.4. Договору).
За умовами п. 2.1. Договору, Адвокат приймає на себе виконання наступних робіт: здійснювати представництво інтересів Клієнта відповідно до розділу 1 цього Договору; готувати позовні заяви, інші процесуальні документи; проводити аналіз правовідносин, робити висновки, надавати довідки та рекомендації правового характеру; здійснювати представництво інтересів КЛІЄНТА в майнових питаннях.
Виконання конкретних робіт за цим Договором здійснюється Адвокатом за окремими дорученнями Клієнта, які можуть надаватися в усній формі (п. 2.2. Договору).
Відповідно до п. 3.1. Договору, Клієнт зобов`язується, зокрема, відшкодовувати Адвокату витрати, понесені у зв`язку з виконанням цього Договору (підпункт «б»).
Пунктом 4.1 Договору встановлено, що вартість послуг та порядок їх розрахунку визначається за домовленістю сторін, яка має бути викладена в додатковій угоді до цього Договору
Отже, у вказаному Договорі про надання правової допомоги Сторонами визначено види правової допомоги, надання якої конкретизується у відповідній Додатковій угоді до цього Договору, в якій також визначається обсяг правничої допомоги та вартість наданих послуг Адвоката.
2) Акту №5 від 29.05.2025 до Договору про надання правової допомоги від 22.05.2023 (далі – Акт). Даний Акт складений між ТОВ “ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС” (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням (АО) «Покровський, Левківський та парнери» на виконання умов Договору про надання правової допомоги від 22.05.2023.
За п. 1 вказаного Акту, Адвокатським об`єднанням за період з 10.03.2025 по 28.06.2025 була надана Клієнту наступна правова допомога:
- проведено комплекс юридичних дій і заходів по підготовці до судового розгляду та представництву інтересів Клієнта в суді в справі, що розглядається Південно-західним апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою Грищенка Максима Олеговича на рішення господарського суду Одеської області від 05.02.2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС» до ФОП Грищенко Максима Олеговича про стягнення орендної плати за Договором оренди нерухомого майна №20/22 від 16.02.2022 року, укладеного між ТОВ «ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС» та ФОП Грищенко Максимом Олеговичем, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Погребняком О.А, зареєстрованого в реєстрі за №537, наслідком яких було прийняття 28.05.2025 року Південно-західним апеляційним господарським судом постанови у справі №916/4244/24 про відмову в задоволенні апеляційної скарги (пп.1.1 Акту);
- детальний опис наданої правової допомоги та її вартість міститься в Додатку № 1 до даного Акту (пп. 1.2 Акту).
Відповідно до п. 2 Акту, вартість наданої правової допомоги, зазначеної в пп.1.1., 1.2 Даного Акту становить 16   000,00 грн.
3) Розрахунку вартості наданої правової допомоги у загальному розмірі 16   000,00 грн., який є Додатком №1 до Акту про надання правової допомоги від 29.05.2025, підписаного ТОВ «ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС» та АО «Покровський, Левківський та парнери».
Згідно цього розрахунку, Адвокатським об`єднанням надано, а Клієнтом прийнято наступні послуги:
-          підготовка процесуальних документів (відзив на апеляційну скаргу, клопотання про участь в засіданні в режимі відеоконференції), виконавець – адвокат Бачинська А.Ю., кількість витраченого часу – 6 годин, ставка за 1 годину – 2   000,00 грн., вартість – 12   000,00 грн.
- участь у судових засіданнях, виконавець - адвокат Бачинська А.Ю., кількість витраченого часу – 1 годин, ставка за 1 годину – 2 000,00 грн., вартість – 2 000,00 грн.
- участь у судових засіданнях, виконавець – адвокат Левківський С.В. (партнер), кількість витраченого часу – 1 годин, ставка за 1 годину – 2 000,00 грн., вартість – 2 000,00 грн.
4) Рахунку АО «Покровський, Левківський та парнери» від 02.06.2025 №1, відповідно до якого підлягає оплаті у розмірі 16   000,00 грн. правова допомога згідно Договору про надання правової допомоги від 22.05.2023 та Акту №5 від 29.05.2025.
5) Ордеру від 20.03.2024 серії АІ №1572178, відповідно до якого адвокат Бачинська Анна Юріївна на підставі Договору про надання правової допомоги від 23.05.2023 здійснює захист інтересів ТОВ «ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС» у Південно-західному апеляційному господарському суді.
6) Ордеру від 16.10.2024 серії АІ №1727270, відповідно до якого адвокат Левківський Сергій Васильович на підставі Договору про надання правової допомоги від 18.09.2024 здійснює захист інтересів ТОВ «ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС» у Господарському суді Одеської області, Південно-західному апеляційному господарському суді, Верховному Суді тощо.
При цьому, апеляційна колегія враховує, що у матеріалах справи також містяться:
7) Договір про надання правової допомоги від 22.05.2023 №б/н, укладений між ТОВ "ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС" (надалі – Клієнт) та Адвокатським об`єднанням (АО) "Покровський, Левківський та партнери" (т. 2 а.с. 111-113), відповідно до пункту 1 якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.
Відповідно до умов пункту 2.1. Договору Адвокатське об`єднання на підставі звернення Клієнта приймає на себе зобов`язання, зокрема, представляти у встановленому порядку інтереси Клієнта в господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах з питань, пов`язаних з діяльністю Клієнта (підпункт 2.1.2 пункту 2.1); надавати консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у Клієнта (підпункт 2.1.5 пункту 2.1); здійснювати підготовку процесуальних документів та збір доказів, необхідних для розгляду судових справ Клієнта (підпункт 2.1.6 пункту 2.1).
За надання правової допомоги Клієнт здійснює оплату в розмірі, що визначається АО в рахунку (п. 4.1. Договору). 
Пунктом 4.2. Договору встановлено, що вартість правової допомоги, що надається АО, визначається АО з урахуванням п. 4.4. даного Договору та погоджується сторонами в акті про надання правової допомоги.
Відповідно до п. 4.4. Договору, при розрахунку вартості правової допомоги, вказаної у п. 4.2. даного Договору, враховується час, витрачений Адвокатським об`єднанням, його партнерами та співробітниками і залученими на підставі окремих договорів особами/адвокатами. 
У п. 4.6. Договору встановлено, що за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням правової допомоги і її вартість. Акт надсилається Клієнту АО факсимільним зв`язком, поштою або електронною поштою. На письмову вимогу Клієнта Адвокатське об`єднання може надавати акти про надання правової допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги з ідентифікацією. Акт про надання правової допомоги вважається підписаним якщо протягом 5 днів з моменту його отримання Клієнтом останній не надав АО письмові аргументовані заперечення на акт.
Згідно з п. 7.1. Договору, останній укладений на строк до 22.05.2024 та набирає чинності з моменту його підписання.
Після закінчення строку дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, Договір вважається поновлений на невизначений термін. При цьому, кожна сторона має право його розірвати, попередивши про це іншу сторону за один місяць (п. 7.3. Договору).
8) Договору про залучення адвоката від 10.09.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Покровський, Левківський та партнери" ("Об`єднання") та адвокатом Бачинською Анною Юріївною ("Адвокат", "Виконавець"), відповідно до п. 1.1. якого Виконавець бере на себе зобов`язання надавати необхідну професійну допомогу клієнту Об`єднання – Товариству з обмеженою відповідальністю "ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС" у справі про стягнення орендної плати за Договором оренди нерухомого майна № 20/22 від 16.02.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС" та фізичною особою-підприємцем Грищенком Максимом Олеговичем, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погребняком О.А., зареєстрованого в реєстрі № 537, а Об`єднання зобов`язується сплатити гонорар Виконавцю за надання правової допомоги, за домовленістю сторін, яка має бути викладена у додатковій угоді до даного договору.
Відповідно до умов п. 1.2. Договору від 10.09.2024 виконання робіт за цим договором здійснюється шляхом вивчення законодавства, судової практики, формування правової позиції з метою захисту інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС"; підготовки проектів процесуальних документів – позовних заяв, відповіді на відзив, заперечень, пояснень та інших, скарг (апеляційних, касаційних), клопотань та іншого, їх підписання та подання до відповідного суду; представництва інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС" в судах України (в тому числі в усіх судах загальної юрисдикції та адміністративної юрисдикції, господарських судах), з усіма правами, які надані статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, статтями 43, 49 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України, в тому числі з правом повного або часткового визнання або відмови від позовних вимог, збільшення або зменшення позовних вимог, зміни предмету та підстав позову, укладення мирової угоди, оскарження рішення суду, перегляду рішення за нововиявленими обставинами, зміни способу виконання рішення.
За умовами пункту 4.1. Договору від 10.09.2024 сторони досягли згоди, що за цим договором вартість послуг та порядок розрахунків визначаються за домовленістю сторін, яка має бути викладена у додатковій угоді до даного договору.
У пункті 5.1. Договору від 10.09.2024 вказано, що він набирає чинності з моменту підписання і діє безстроково.
З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні 28.05.2025 зі сторони ТОВ «ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС» в режимі відеоконференції брали участь представники позивача – адвокат Бачинська Анна Юріївна та адвокат Левківський Сергій Васильович, що підтверджується відповідним протоколом судових засідань.
Крім того, матеріали справи свідчать, що адвокатом Бачинською А.Ю. підписано та подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу.
Доказів сплати позивачем будь-якої суми щодо Рахунку АО «Покровський, Левківський та парнери» від 02.06.2025 №1 у матеріалах справи не міститься.
Однак, апеляційний суд вказує, що враховуючи зміст п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Така правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.
Тобто, навіть за умови фактичної несплати витрат на правничу допомогу та/або адвокатської винагороди на момент винесення рішення, відповідні стягнення все одно може бути покладено на опонентів у справі.
Отже враховуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що позивачем доведено належними доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу при розгляді даної справи в суді першої інстанції у сумі 16   000,00 грн.
Разом з цим, судова колегія зазначає, що вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, розподіл цих витрат залежить безпосередньо від результату розгляду справи (з урахуванням апеляційного перегляду справи).
Таким чином, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, визначеними  Господарським процесуальним кодексом України, обов`язок з відшкодування понесених позивачем відповідних судових витрат покладається у даному випадку саме на відповідача.
Водночас, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 зазначила, що у частині 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Аналогічна позиція зазначена у п. 119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 № 22/1964/21 (провадження №12-14гс22)).
Суд, керуючись, зокрема, ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
У постанові від 05.10.2021 у справі №907/746/17 колегія суддів Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.
Суд апеляційної інстанції враховує, що у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 викладена правова позиція про те, що з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, або є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Лавентс проти Латвії” зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених ч. 4 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Так, у даному випадку, оцінюючи обґрунтованість заявленої суми судових витрат на стадії апеляційного перегляду справи №916/4244/24 зі складністю останньої, судова колегія зазначає, що дана справа не містить завеликий обсяг матеріалів та не містить складних юридичних конструкцій. 
При цьому, суд апеляційної інстанції також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №910/20852/20; у додаткових постановах Верховного Суду від 29.02.2024 у справі №917/272/23, від 05.03.2024 у справі №916/2266/22, від 17.04.2024 у справі №910/19865/21.
У цьому випадку з матеріалів справи вбачається, що правова позиція позивача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору двома судовими інстанціями, а адвокати Бачинська А.Ю. та Левківський С.В. надавали правову допомогу позивачу в судах як першої, так і апеляційної інстанцій, тому, відповідно, були цілком обізнані з обставинами у справі та особливостями правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі.
Крім того, колегія суддів, звертає увагу саме на виконаний на стадії перегляду даної справи адвокатом обсяг робіт (наданих послуг). Так, адвокатом Бачинською А.Ю. підготовлено один документ на стадії апеляційного розгляду лише один документ – відзив на апеляційну скаргу, доводи якого є аналогічними позовній заяві, що не потребувало значної кількості дій адвоката та не вимагало аналізу нових документів та судової практики.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що в апеляційному суді адвокат Левківський С.В. лише брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, як і адвокат Бачинська А.Ю., і за участь кожного з адвокатів АО виставляє рахунок у розмірі 2   000,00 грн. за 1 год. Однак, на переконання судової колегії, необхідності участі у судовому засіданні обох адвокатів позивача взагалі не існувало, враховуючи, як зазначалось вище, відсутність складних доказів, специфіки справи та відсутність значного обсягу опрацьованих документів, що передбачає необхідність розподілу обов`язків тощо. Отже, позиція ТОВ «ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС» щодо участі у судовому засіданні 28.05.2025 саме двох адвокатів - це лише питання стратегії ведення справи позивачем.
Окремо апеляційна колегія зауважує, що ордер адвоката Левківського С.В., який був наданий останнім на стадії апеляційного перегляду даної справи, виданий на підставі Договору про надання правової допомоги від 18.09.2024. Проте, такий Договір у матеріалах даної справи відсутній. Водночас, заявляючи вартість участі у судовому засіданні у розмірі 2   000,00 грн за 1 годину (за кожного з адвокатів), позивач не бере до уваги, що судове засідання 28.05.2025 почалось о 10:15 год, а закінчилось 10:35 год, тобто тривало 20 хв., а не 1 год., як зазначено позивачем.
Судова колегія акцентує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).
У пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зауважено про те, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Даний правовий висновок Верховного Суду викладений в постанові від 28.11.2019 у справі №914/1605/18.
Підсумовуючи вищевикладене, приймаючи до уваги виконаний адвокатом Бачинською А.Ю. в апеляційному провадженні у даній справі обсяг робіт (наданих послуг), виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти справи у сукупності, колегія суддів констатує, що розмір заявлених ТОВ «ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС» витрат на правову допомогу у сумі 16   000,00 грн не відповідає критерію розумності їх розміру, є неспівмірними з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), обсягом наданих адвокатом послуг, а тому мають надмірний характер. 
У зв`язку з цим, з урахуванням наданих позивачем доказів в обґрунтування судових витрат на правничу допомогу, судова колегія вважає, що останні підлягають зменшенню до 3 000,00 грн. Така сума, на переконання апеляційної колегії, є обґрунтованою, відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності її розміру, є співрозмірною зі складністю справи та виконаними адвокатом Бачинською А.Ю. робіт (наданими послугами), у зв`язку з чим підлягає відшкодуванню на користь ТОВ «ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС» за рахунок Фізичної особи-підприємця Грищенка Максима Олеговича.
Враховуючи викладене, судова колегія вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №916/4244/24 шляхом винесення додаткової постанови у відповідності до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України.
Отже, на підставі викладеного, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що з Фізичної особи-підприємця Грищенка Максима Олеговича підлягає стягненню на користь ТОВ «ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС» понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції при розгляді справи №916/4244/24 у розмірі 3 000,00 грн. У стягненні з відповідача 13 000,00 грн. слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 126, 129, 169, 244, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу за апеляційним переглядом справи №916/4244/24 - задовольнити частково.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Грищенка Максима Олеговича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСА МАРКЕТ ПЛЮС» витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 3   000,00 грн.
В іншій частині заяви - відмовити.
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ із зазначенням повних реквізитів сторін.
Матеріали справи №916/4244/24 повернути до Господарського суду Одеської області.
Додаткова постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.
Повний текст постанови складений та підписаний 23.06.2025.

          Головуючий суддя                                                                      Савицький Я.Ф.

          Суддя                                                                                          Діброва Г.І.

          Суддя                                                                                          Колоколов С.І.