справа №753/11361/24                                         головуючий у суді І інстанції Котвицький В.Л.
провадження № 22-ц/824/9396/2025            суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
24 червня 2025 року                                                                                                                 м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді -              Березовенко Р.В., 
суддів:                                     Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 листопада 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-
В С Т А Н О В И В:
У червні 2024 року представник ТОВ «Євро-Реконструкція» - Гречан М.В. звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила суд:
стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання у розмірі 30 688,62 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 2 087,73 грн, 3% річних у розмірі 558,68 грн, судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3 028,00 грн.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15 листопада 2024 року позов ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води в сумі 30 688,62 грн., інфляційну складову боргу у сумі 2087,73 грн., 3% річних у сумі 558,68 грн , а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн.
Не погодившись із вказаним рішенням суду в частині стягнення судового збору, ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на те, що рішення суду в цій частині ухвалено з порушенням норм процесуального права, а висновки, зроблені в ньому, не відповідають фактичним обставинам справи та не гуртуються на нормах матеріального права, просив скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 листопада 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» судових витрат по сплаті судового збору у сумі 3 028,00 грн; сплачений ТОВ «Євро-Реконструкція» судовий збір у розмірі 3 028,00 грн компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист у справі в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» витрат по сплаті судового збору у сумі 3 028,00 грн.
Обґрунтовуючи вимоги та доводи апеляційної скарги вказав, що є інвалідом ІІ групи та відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, на що звертав увагу суду першої інстанції у відзиві на позовну заяву.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 листопада 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалу про відкриття апеляційного провадження надіслано до електронного кабінету ТОВ «Євро-Реконструкція» в Електронному суді, та, згідно Звіту про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду отримано 24 квітня 2025 року, що відповідно до вимог ст. ст. 130, 131 ЦПК України вважається належним повідомленням.
Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Згідно вимог ст. 369 ЦПК України  апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій  публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також, надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13ц).
Оскільки дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судове рішення означеним вище вимогам не відповідає у зв`язку з наступним.
Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».
Стаття 2 Закону України «Про судовий збір» зазначає, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Тобто, положення цієї норми Закону можуть бути застосовані за загальним правилом як до позивача, так і до відповідача - фізичної особи за наявності відповідної підстави, визначеної зазначеною нормою.
Встановлено, що до відзиву на позовну заяву ОСОБА_2 долучив копію довідки МСЕК серії 12 ААВ №315207 від 17 квітня 2023 року, відповідно до якої відповідачу з 12 квітня 2023 року встановлено другу групу інвалідності довічно. Також ОСОБА_2 надав копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 10 травня 2023 року, яким підтверджено встановлення відповідачу 2 гр. інвалідності (лицьова та зворотна сторона а.с. 34).
Наведені обставини суд першої інстанції залишив поза увагою та безпідставно стягнув з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 028,00 грн.
В той же час, за правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі викладеного, сплачений на підставі платіжної інструкції кредитного переказу коштів №7767543095 від 23 травня 2024 року судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 028,00 грн належить компенсувати ТОВ «Євро-Реконструкція» у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Однак, відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню має право суд, який видав виконавчий документ, за заявою стягувача або боржника.
Київський апеляційний суд не є тим судом, який видав виконавчий документ у справі №753/11361/24 щодо стягнення судового збору, тому він не уповноважений визнати його таким, що не підлягає виконанню.
На підставі наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та, у зв`язку з цим порушення норм процесуального права, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
На підставі вищенаведених мотивів, колегія апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з порушенням норм процесуального права і не може бути залишене без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині, за яким витрати ТОВ «Євро-Реконструкція» зі сплати судового збору за подання позовної заяви належить компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. 141, 374, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 листопада 2024 року в частині розподілу судових витрат - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Компенсувати товариству з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судовий збір сплачений за подання позовної заяви у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім гривень) 00 копійок за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністром України.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
 
Суддя-доповідач:                                                                             Р.В. Березовенко
 
Судді:                                                                                                 О.Ф. Лапчевська
 
        Г.І. Мостова