ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6489/25 Справа № 208/11326/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Макарова М.О., Свистунової О.В. 
розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу  представника ОСОБА_1 — адвоката Шашликова Дениса Геннадійовича на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Фінтраст Україна” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2023 року ТОВ “ФК “Фінтраст Україна” звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ “ФК “Фінтраст Україна” посилалися на те, що 31 травня 2021 року  ОСОБА_1   уклав з ТОВ “Авентус Україна” електронний договір №4245091 про надання споживчого кредиту. Згідно з п.1.3. Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 10000 грн. Пунктом 1.4. Кредитного договору строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту (30 червняа 2021 року) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. ТОВ “Авентус Україна” свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало останньому кредит у сумі 10000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . Відповідно до п.1.5.2 договору знижена процентна ставка становить 0,95 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживачу межах строку, визначеного в 1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Споживач як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. 25 червня 2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 2470 грн. В зв`язку з чим, у відповідності до п.1.4 та п.4.2 Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 25 липня 2021 року) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 06 липня 2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 2090 грн. В зв`язку з чим, у відповідності до п.1.4 та п.4.2 Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 04 серпня 2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 5510 грн. В зв`язку з чим, у відповідності до п.1.4 та п.4.2 Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 30 серпня 2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 4940 грн. В зв`язку з чим, у відповідності до п.1.4 та п.4.2 Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 29 вересня 2021 року Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3 Кредитного договору кредитний договір було авто пролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював. Згідно з пп.3 п.5.1. Кредитного договору ТОВ “Авентус Україна” має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 25 травня 2022 року між ТОВ “Авентус Україна”, як клієнтом, та ТОВ “ФК “Фінтраст Україна”, як фактором, було укладено Договір факторингу №25-05/2022, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і становить 10000 грн. – тіло кредиту та 22800 грн. – нараховані проценти, всього – 32800 грн. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок інфляційних втрат проведений з грудня 2021 року по червень 2023 року. Загальна сума інфляційних втрат становить 10 200 грн. 80 коп. Розрахунок трьох процентів річних проведений з 29 грудня 2021 року по 12 грудня 2023 року та становить 1922 грн. 17 коп. На підставі викладеного ТОВ “ФК “Фінтраст Україна” просило стягнути з відповідача вказану заборгованість у загальному розмірі 44922 грн. 97 коп., а також суму судового збору у розмірі 2147 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.
       Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області  від 05 серпня 2024 року  задоволено позовні вимоги ТОВ “ФК “Фінтраст Україна”. Стягнуто з   ОСОБА_1  на користь ТОВ “ФК “Фінтраст Україна” заборгованість в розмірі 44922 грн. 97 коп., яких: 32800 грн. основна сума заборгованості, 10200 грн. 80 коп. інфляційні витрати, 1922 грн. 17 коп. три відсотки річних. Стягнуто з   ОСОБА_1  на користь ТОВ “ФК “Фінтраст Україна” судовий збір у розмірі 2 147 грн. 20 коп., а також витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. 00 коп. 
       Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області  від 29 квітня 2025 року заяву представника відповідача  ОСОБА_1   адвоката Шашликова Д.Г. про перегляд заочного рішення від 05 серпня 2024 року ухваленого у справі № 208/11326/23 за позовом ТОВ “ФК “Фінтраст Україна” до  ОСОБА_1   про стягнення заборгованості за кредитним договором — залишено без задоволення. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 — адвокат Шашликов Д.Г. просить заочне рішення суду від 05 серпня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ “ФК “Фінтраст Капітал”, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав. 
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до увагу ціну позову, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
       За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
       У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
       Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
       У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець.
       Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
       Із прийняттям Закону України “Про електронну комерцію” № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
       У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
       Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг” електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
       Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки ст. 12 зазначеного Законувстановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
       Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20.
       Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
       Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
       Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).
       Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
       Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України “Про електронний цифровий підпис”, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
       У справі встановлено, 31 травня 2021 року між ТОВ “Авентус Україна” та  ОСОБА_1  за допомогою Інформаційно- телекомунікаційної системи ТОВ “Авентус Україна” було укладено електронний Договір №4245091 про надання споживчого кредиту (т.1 а.с.15-23).
       Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ “Авентус Україна” затверджених наказом №53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents.
       Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, у порядку, передбаченому Закону України “Про електронну комерцію”, у тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС Товариства.
       ТОВ “Авентус Україна” зробив  ОСОБА_1  пропозицію в особистому кабінеті укласти електронний Кредитний договір, який містив усі істотні умови, з якими остання ознайомилася до моменту укладання.
       Після прийняття  ОСОБА_1 умов Кредитного договору, з ним було укладено електронний Кредитний договір, який був підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором “М793343”.
       Згідно з п.1.3. Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 10000 грн. 
       Пунктом 1.4. Кредитного договору строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту (30 червня 2021 року) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. 
       Відповідно до довідки виданої ТОВ “ФК “Контрактовий дім” грошові кошти ТОВ “Авентус Україна” 31 травня 2021 року було перераховано  ОСОБА_1 на платіжну картку  
НОМЕР_1 в розмірі 10 000 грн. (т.1 а.с.54-56)
Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору.
       Відповідно до п. 1.5.2. Кредитного договору Знижена процентна ставка 0,95 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживачу межах строку, визначеного в п.1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Споживач як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв?язку з цим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації(не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
       Відповідно до умов кредитного договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним.
       31 травня 2021 року відповідач  ОСОБА_1  електронним підписом підписав паспорт споживчого кредиту, у якому він підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування (т.1 а.с.87-91).
       29 вересня 2021 року  ОСОБА_1 не виконав своїх зобов`язань перед кредитором, а також не уклав угоди щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим, а також керуючись п.4.3 Кредитного договору кредитний договір автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев?яносто) календарних днів поспіль.
       Згідно картки обліку (розрахунку заборгованості) договору №4245091 про надання споживчого кредиту від 31 травня 2021 року,  ОСОБА_1  станом на 12 грудня 2023 року у розмірі 32800 грн., яка складається із: 10000 грн. – тіло кредиту та 22800 грн. – нараховані проценти (т.1 а.с.92-110).
       Відповідно до п. 3, п. 5.1. Кредитного договору передбачено, що ТОВ “Авентус Україна” має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою.
        25 травня 2022 року між ТОВ “Авентус Україна” та ТОВ “ФК “Фінтраст Україна” було укладено Договір факторингу №25-05/2022, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором, та до ТОВ “ФК “Фінтраст Україна” відповідно до укладеного Договору факторингу №25-05/2022 перейшло право грошової вимоги до  ОСОБА_1   за Кредитним договором у розмірі 32800 грн. (т.1 а.с.69-77).
       Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі зазначає, що кредитодавець не мав права нараховувати проценти після закінчення строку кредитування. 
       У пункті 1.8.1 сторони обумовили сукупну вартість кредиту лише в розмірі 15700 грн., яка включала 12 850 грн. суми кредиту та 2850 грн. процентів за користування кредитними коштами. 
       Строк кредиту був встановлений — до 30 червня 2021 року.
       Встановлено, відповідач не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості.
       У відповідності до п. 4.3.1 Кредитного договору сторони домовилися, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автолонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше, ніж на 90 календарних днів поспіль.
       Таким чином, враховуючи встановлені обставини, та те, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за Договором кредиту між нею та ТОВ “Авентус Україна” в обумовлені договором строки, позивач ТОВ “ФК “Фінтраст Україна”, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з  ОСОБА_1 на користь ТОВ “ФК “Фінтраст Капітал” заборгованість за кредитним договором №4245091 про надання споживчого кредиту від 30 травня 2021 року у розмірі 32800 грн., яка складається із: 10000 грн. – тіло кредиту та 22800 грн. – нараховані проценти.
       Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період часу з грудня 2021 року по червень 2023 року слід зазначити наступне.
       25 травня 2022 року між ТОВ “Авентус Україна” та ТОВ “ФК “Фінтраст Україна” було укладено Договір факторингу №25-05/2022, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором, та до ТОВ “ФК “Фінтраст Україна” відповідно до укладеного Договору факторингу №25-05/2022 перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором у розмірі 32800 грн. (т.1 а.с.69-77).
       Законом України №2120-ІХ від 15 березня 2022 року передбачено, що у період дії воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року, позичальники звільняються від відповідальності, передбаченою ст.625 ЦК України, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних задоволенню не підлягає.
       Враховуючи, що у позивача ТОВ “ФК “Фінтраст Україна” право вимоги за кредитним договором №4245091 про надання споживчого кредиту від 30 травня 2021 року виникло з 25 травня 2022 року, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період часу з грудня 2021 року по червень 2023 року не підлягають задоволенню.
       Щодо витрат на правову допомогу слід зазначити наступне.
       Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
       Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
       Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
       Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
       Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
       Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
       Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
       На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача надав договір про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10 липня 2023 року, звіт про надання правової допомоги, з яких вбачається, що вартість послуг, зазначених у акті становить 10000 грн.(т.1 а.с.27, 111-113).
       При цьому суд повинен оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Крім того, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
       Враховуючи складність справи та обсяг наданих послуг, відсутність судових засідань за участю сторін, критерій реальності адвокатських витрат, розумність розміру витрат, колегія суддів дійшла висновку про те, що витрати позивача на оплату послуг адвоката у сумі 10000 грн є завищеними, тому слід зменшити розмір витрат на правову допомогу у цій справі до 3000 грн.
       За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ “ФК“Фінтраст Україна” - 10200 грн. 80 коп. інфляційні витрати, 1922 грн. 17 коп. три відсотки річних та відмовити у задоволенні цієї частини позовних вимог, змінити в частині стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ “ФК “Фінтраст Капітал” витрат на правову допомогу, зменшивши їх розмір з 10000 грн. до 3000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Шашликова Дениса Геннадійовича — задовольнити частково.
Заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області  від 05 серпня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Фінтраст Україна” до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором  – скасувати в частині стягнення з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Фінтраст Україна” - 10200 грн. 80 коп. інфляційні витрати, 1922 грн. 17 коп. три відсотки річних та відмовити у задоволенні позовних вимог у цій частині.
Заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Фінтраст Україна” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - змінити в частині стягнення з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Фінтраст Україна” витрат на допомогу у розмірі 10 000 грн., зменшивши їх розмір до 3 000 грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 31 липня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

       Судді М.О.Макаров

О.В. Свистунова