Справа № 161/6699/25  Провадження №33/802/399/25 	Головуючий у 1 інстанції:Присяжнюк Л. М. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участі захисника ОСОБА_1 – адвоката Поліщука В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Поліщука Віталія Анатолійовича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 травня 2025 року, 
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) грн.
Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 26 лютого 2025 року о 08:06 год. поблизу ТЦ «Гостинець», що по пр.Соборності, 11 в м.Луцьку Волинської області, продала з рук прозору рідину з різким запахом алкоголю в пластиковій тарі ємністю 0,25 л, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.156 КУпАП. 
Не погоджуючись із такою постановою судді, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Поліщук В.А. подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що вона є необґрунтованою та незаконною. Вказує про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 зазначено, що такий складався у присутності свідка ОСОБА_2 , письмові пояснення якого також містяться в матеріалах справи. Проте, із вказаних пояснень не вбачається який процесуальний статус вказана особа – ОСОБА_2 має в адміністративній справі. При цьому, особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення не попередила ОСОБА_2 про можливу кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві пояснення, які він надав очевидно в якості свідка. Пояснення цього свідка викликають у сторони захисту сумніви в їх правдивості та об`єктивності. Так, з відеозапису вбачається, що невідомими особами, ймовірно це працівники Департаменту муніципальної варти у громадянина ОСОБА_2 вилучають пластикову пляшку ємністю 0,5 л з наклейкою «Кока кола» із прозорою рідиною. Разом з тим, у матеріалах справи міститься протокол огляду та вилучення від 26.02.2025 за яким у ОСОБА_1 було вилучено прозору рідину в пластиковій тарі з різким запахом алкоголю. В протоколі у графі «Підпис понятих» міститься підпис невідомої особи. Співставивши підпис ОСОБА_2 , який виконаний ним в письмових поясненнях, то слід дійти однозначного висновку про те, що підпис в протоколі огляду та вилучення в графі «Підпис понятих» виконаний громадянином ОСОБА_2 . Тобто, в матеріалах справи містяться докази, які за своїм змістом суперечать один одному. Зазначає, що його довірителька ОСОБА_1 заперечує продаж алкоголю та вилучення у неї такого працівниками муніципальної варти, тому виникає обґрунтований сумнів у правдивості та об`єктивності письмових пояснень свідка ОСОБА_2 . Цей свідок в судове засідання на 26.05.2025 не в`явився, так як перебував на лікуванні, про що надав відповідні документи. Окрім того, вказує що ті пояснення, які надав місцевому суду інспектор Департаменту муніципальної варти ОСОБА_3 є досить суперечливими. Цей свідок пояснив, що пляшка з прозорою рідиною була вилучена у ОСОБА_2 , а не у ОСОБА_1 , хоча у всіх документах зазначено про її вилучення в останньої. Зазначає і про те, що під час його спілкування з ОСОБА_2 , останній повідомив йому, що усі документи він підписував під психологічним тиском працівника Департаменту муніципальної варти ОСОБА_3 , а на ОСОБА_1 вказав як на особу, у якої нібито придбав алкоголь за вказівкою цього ж інспектора. Тому захисник вважає, що ОСОБА_2 слід викликати та допитати в ході апеляційного розгляду справи. Окрім того, апелянт вважає суперечливим висновок експерта, оскільки у ОСОБА_1 нібито вилучалась пластикова тара, а у висновку зазначено про скляну тару. Посилаючись на викладене, захисник просить скасувати оскаржувану постанову судді та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.
Крім того, апелянт просить викликати та допитати в якості свідка ОСОБА_2 .
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася. Враховуючи це, а також відсутність клопотання чи заяви цієї особи про відкладення розгляду справи, апеляційний суд вважає, що розгляд справи можливо провести у відсутності ОСОБА_1 . 
Перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги в її межах, заслухавши захисника ОСОБА_1 – адвоката Поліщука В.А., який скаргу підтримав та просив задовольнити, апеляційний суд доходить наступного висновку.
За положеннями ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційний суд вважає, що судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання і, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.
Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, яка окрім іншого, передбачає відповідальність, за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
За положеннями ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
У поданій апеляційній скарзі сторона захисту вказує про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, оскільки такий не підтверджується належними і допустимими доказами. 
Проте, такі доводи на увагу суду не заслуговують з огляду на таке.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами, яким надана відповідна юридична оцінка у їх сукупності. Так, її вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: 
- протоколом про адміністративне правопорушення №250012 від 26.02.2025, за змістом якого ОСОБА_1 26 лютого 2025 року о 08:06 год. поблизу ТЦ «Гостинець», що по пр.Соборності, 11 в м.Луцьку, продала з рук прозору рідину з різким запахом алкоголю в пластиковій тарі ємністю 0,25 л, який вона підписала та отримала його копію. При цьому, від надання пояснень відмовилась у відповідності до ст.63 Конституції України;
- рапортом інспектора муніципальної варти до протоколу від 26.02.2025, де зазначено про складення вищевказаного протоколу;
- протоколом огляду та вилучення від 26.02.2025, відповідно до якого у ОСОБА_1 було вилучено прозору рідину у пластиковій тарі місткістю 0,25 л з різким запахом алкоголю;
- фотознімками з місця події;
- письмовим поясненням ОСОБА_2 від 26.02.2025, де він пояснив, що саме у ОСОБА_1 придбав алкоголь;
- висновком експертного дослідження №ЕД-19/103-25/3678-ФХД від 30.04.2025, з якого вбачається, що наданий на дослідження зразок рідини у полімерній пляшці з написом «Кока Кола» місткістю 0,5 л є водно-спиртовою сумішшю. Вміст етилового спирту у зразку рідини на момент проведення експертного дослідження становить 37,1% об`ємних;
- відеозаписами, які містяться в матеріалах справи, де відображено, що ОСОБА_2 передає щось в руки ОСОБА_1 . Також зафіксовано факт видачі ОСОБА_2 працівникам Департаменту муніципальної варти полімерної пляшки місткістю 0,5 л, яка в певній частині наповнена рідиною прозорого кольору. Окрім того, відеозапис містить факт оголошення ОСОБА_1 складеного щодо неї протоколу, а також роз`яснення її прав.
Окрім того, як в суді першої інстанції так в ході апеляційного суду в якості свідка був допитаний інспектор Департаменту муніципальної варти ОСОБА_3 , який пояснив, що 26.02.2025 проходило відпрацювання по місту Луцьку. При цьому, він мав інформацію, що поблизу ТЦ «Гостинець» певними особами продається «сурогат», у тому числі громадянкою ОСОБА_1 , тому вони спостерігали будучи в цивільному одязі. Під час спостереження було помічено як ОСОБА_1 передала незнайомій йому особі чоловічої статі рідину подібну на алкоголь за 30 грн. Після цього, ця особа була зупинена і ним виявився ОСОБА_2 . Також пояснив, що рідина вилучалась у ОСОБА_1 і вона цього не заперечувала, оскільки ОСОБА_2 привів їх до неї як продавця. 
Допитувався апеляційним судом в якості свідка і ОСОБА_2 , який суду пояснив, що 26.02.2025 він придбав алкоголь, однак в іншої особи жіночої статі, а не у ОСОБА_1 . Коли відійшов з місця купівлі, то був зупинений працівниками Департаменту муніципальної варти, яким видав придбаний алкоголь. Також пояснив, що він працівникам Департаменту муніципальної варти повідомляв, що це не та особа, яка йому продала алкоголь.
Проте, апеляційний суд пояснення свідка ОСОБА_2 , які надані в судовому засіданні до уваги не приймає, оскільки вони суперечать іншим наявним у матеріалах справи доказам, а також поясненням свідка ОСОБА_3 .
У зв`язку з цим, апеляційні доводи про те, що пояснення свідка ОСОБА_4 викликають обґрунтований сумнів, апеляційний суд вважає безпідставними.
Також такими, що не ґрунтуються на чинного законодавства про адміністративне правопорушення є доводи про не попередження ОСОБА_2 при відібранні пояснень інспектором муніципальної варти про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві пояснення, оскільки таку вимогу чинний КУпАП, не містить.
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, є повністю доведеною доказами, що містяться в матеріалах справи і, які суд вважає належними та допустимими в розумінні ст.251 КУпАП. 
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а накладене на неї адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам ст.23, 33 КУпАП. 
При цьому, безпідставними є доводи сторони захисту про те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, оскільки повністю спростовується вищенаведеним.
Не є такими, що вказують на обґрунтовану суперечність або тягнуть незаконність судового рішення доводи захисника про те, що відповідно до відеозапису пляшка з прозорою рідиною була вилучена у ОСОБА_2 , а згідно протоколу огляду та вилучення, - у ОСОБА_1 , оскільки як вбачається з відеозапису ОСОБА_2 добровільно видав пляшку інспектору муніципальної варти, про вилучення якої пізніше зазначено у згаданому протоколі. При цьому, такий факт жодним чином не тягне за собою недопустимість в якості доказів відеозапису або протоколу огляду та вилучення від 26.02.2025.
Також не тягне недопустимість в якості належного доказу висновку експертного дослідження №ЕД-19/103-25/3678-ФХД від 30.04.2025 той факт, що у цьому висновку зазначено про надання для експертного дослідження скляної тари, а в протоколі огляду та вилучення про пластикову, оскільки у висновках експерта чітко вказано про наданий на дослідження зразок рідини у полімерній тарі. Тому доводи апелянта в цій частині судом до уваги не приймаються. 
Отже, вищенаведені та усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення шляхом закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі, з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді щодо ОСОБА_1 , - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Поліщука Віталія Анатолійовича залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 травня 2025 року, – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                        В.А. Подолюк