ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року	Львів	Справа № 300/7758/24 пров. № А/857/3848/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача                                                            Іщук Л. П.,
суддів                                                                                                Обрізка І.М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 січня 2025 року (головуючий суддя  Григорук О.Б., м. Івано-Франківськ)  у справі № 300/7758/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про скасування рішення,

                                                    в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним, скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.10.2024 № 92610013629 щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за віком з 29.09.2024 згідно Закону України "Про державну службу" з урахування заробітної плати, зазначеної в довідках № 100 та № 101 виданих 19.09.2024 Івано-Франківською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 29.09.2024 в розмірі 60% з врахуванням довідок № 100 та № 101 виданих 19.09.2024 Івано-Франківською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області як особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та провести виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 січня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу з підстав неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, має право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 60% з врахуванням довідок № 100 та № 101, виданих 19.09.2024 Івано-Франківською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області як особа, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби. Зазначає, що довідки про складові заробітної плати отримані та надані відповідачам саме із останньої займаної посади державного службовця, з якої сплачено єдиний соціальний внесок.
Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задовольнити..
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 19.08.2008 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 19.08.2008 позивач отримував пенсію за нормами Закону України "Про державну службу".
З 01.03.2019 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
29.09.2024 позивач звернувся із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". До заяви додано довідки, видані Івано-Франківською районною військовою адміністрацією від 19.09.2024 №№ 100, 101 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця станом на 01.09.2024 (а.с.11, 12).
За результатом розгляду заяви позивача від 29.09.2024 та доданих до заяви документів, за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення від 03.10.2024 № 92610013629 про відмову в перерахунку пенсії.
Оскаржуваним рішенням від 03.10.2024 № 92610013629 відмовлено позивачу в переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв`язку з тим, що розмір пенсії зменшується. Зазначено, що враховуючи те, що Закон 889 не передбачає проведення перерахунку пенсії, в тому числі призначених згідно із Законом 3723, постановою 1013 скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865, підстави для видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсій, який був передбачений статтею 37 Закону 3723, відсутні. Зазначено, що з 19.08.2008 позивач отримував пенсію за віком згідно із Законом України "Про державну службу", розмір якої складав 4071,84 грн. Згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124, з 01.03.2019 проведено перерахунок пенсій з застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17. Пунктом 8 вказаної постанови визначено, що з 01.03.2019 особам, пенсії яким призначені, зокрема, відповідно до Закону України "Про державну службу", розмір яких з урахуванням перерахунку буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених Законом, за матеріалами пенсійних справ. На зазначених підставах з 01.03.2019 позивача переведено на пенсію за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та її розмір становив 6132,48 грн. Оскільки чинним законодавством не передбачено переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889 з урахуванням довідок від 19.09.2024 № 100, 101, виданих Івано-Франківською районною військовою адміністрацією станом на 01.09.2024, прийнято рішення відмовити позивачу в перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу". Заявник має право на поновлення раніше призначеної пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" в розмірах, визначених станом на липень 2008 (а.с.10).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач обґрунтовано оскаржуваним рішенням від 03.10.2024 № 92610013629 відмовив позивачу в переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв`язку з тим, що розмір пенсії зменшується та в даному випадку чинним законодавством не передбачено переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії станом на вересень 2024 року.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Спірним у даній справі є питання правомірності рішення пенсійного органу про відмову в переході з пенсії за віком згідно  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  на пенсію за віком відповідно до  Закону України «Про державну службу».
Згідно із положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Вимогами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
До 01 травня 2016 року суспільні відносини, що охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулювались  Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ  (далі - Закон № 3723-ХІІ).
З 01 травня 2016 року набрав чинності  Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015  (далі -  Закон № 889-VIII), в Прикінцевих та перехідних положеннях якого закріплено, що  Закон України №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12  розділу XI Закону №889-VIII, втратив чинність.
Відповідно до  статті 90 Закону №889-VIII  пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність  Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Так, згідно з пунктом 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених  статтею 25 Закону України «Про державну службу»  та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до  статті 37 Закону України «Про державну службу»  у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
За приписами пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених  статтею 25 Закону України «Про державну службу»  та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до  статті 37 Закону України «Про державну службу»  у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до частини першої  статті 37 Закону №3723-XI  на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого  статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої  статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до  статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №822/524/18).
Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності  Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до  статті 37 Закону №3723-ХІІ  лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу  ХІ  Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, та мають передбачені вік та страховий стаж.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 липня 2018 року у справі №591/6970/16-а.
Як встановлено, з 19.08.2008 позивач отримував пенсію за нормами Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ.
З 01.03.2019 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV .
29.09.2024 позивач звернувся із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ. До заяви додав довідки від 19.09.2024 №№ 100, 101 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця станом на вересень 2024 року (а.с.11, 12).
Рішенням від 03.10.2024 № 92610013629 відмовлено позивачу у переведенні на пенсію державного службовця з тих підстав, що йому вже призначалась така пенсія, однак враховуючи, що розмір пенсії згідно Закону України "Про державну службу" є меншим (4071,84 грн.) від розміру пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (6132,48 грн.), переведення на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" є недоцільним.
Також в оскаржуваному рішенні зазначено, що враховуючи те, що Закон № 889-VІІІ не передбачає проведення перерахунку пенсії, в тому числі призначених згідно із Законом № 3723-ХІІ, постановою 1013 скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865, підстави для видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсій, який був передбачений статтею 37 Закону № 3723-ХІІ, відсутні. Оскільки чинним законодавством не передбачено переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII з урахуванням довідок від 19.09.2024 № 100, 101 виданих Івано-Франківською районною військовою адміністрацією станом на 01.09.2024, прийнято рішення відмовити позивачу в перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" (а.с.10).
Суд апеляційної інстанції відповідно до приписів частини п`ятої  статті 242 КАС України враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 25 травня 2023 року у справі №580/3805/22 (де спір стосується переведення позивача з пенсії за віком відповідно до  Закону №1058-IV  на пенсію за віком відповідно до  Закону №3723-ХІІ), які полягають у такому.
Відповідно до частини першої  статті 10 Закону №1058-IV  особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Перерахунок пенсії за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством. Вказані види пенсії відрізняються підставами їх призначення та механізмами визначення їх розміру, а наявність правових підстав для переведення позивача на пенсію відповідно до  Закону №3723-ХІІ  пов`язана виключно з дотриманням вимог, визначених пунктами 10 та 12 розділу  ХІ  Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII.
Як вказав Верховний Суд (пункти 29, 30), ні розділ  ХІ  Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ, ні  стаття 37 Закону №3723-XII  не містять обмеження щодо неможливості призначення пенсії відповідно до  статті 37 Закону №3723-XII  особам, яким до 01 травня 2016 року (дата набрання чинності  Законом №889-VІІІ) призначалась пенсія відповідно до  Закону №3723-XII. 
Верховний Суд вважає безпідставним висновок судів попередніх інстанцій про відсутність у позивача права на пенсію за віком відповідно до  Закону №3723-XII  з підстави, що за вказаним законом їй вже призначалась пенсія.
Верховний Суд у наведеній справі виснував, що для правильного вирішення спору необхідно встановити, чи займала позивач станом на 01 травня 2016 року (дата набрання чинності  Законом №889-VІІІ) посаду державної служби та який стаж державної служби вона мала станом на зазначену дату, оскільки норми розділу  ХІ  Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ  пов`язують збереження в особи права на призначення пенсії за віком відповідно до  Закону №3723-XII  з наявністю в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, враховуючи те, що позивач раніше отримував пенсію відповідно до  Закону №3723-XII, така обставина не позбавляє його права перейти з пенсії за віком, яку він отримує наразі за  Законом №1058-IV, на пенсію за Законом №889-VIII, адже за наявності в особи права на пенсію за різними законами або на різні види пенсії в межах одного закону, законодавець не забороняє після призначення пенсії перейти з одного виду пенсії на інший або звернутись із заявою про переведення пенсії за іншим законом. 
Одержавши заяву позивача про переведення на пенсію за іншим законом, відповідач міг виходити лише з оцінки об`єктивних обставин, тобто відповідного права особи, яке вона має, або ж відсутності такого права (наприклад за відсутності необхідного стажу роботи на посадах державної служби станом на відповідний момент часу).
У спірному рішенні не зазначено про те, що позивач не має достатнього страхового або спеціального стажу роботи/служби, що б унеможливлювало вирішення цього питання.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у ГУ ПФУ в Одеській області не було фактичних та правових підстав для відмови у переведенні на інший вид пенсії позивачу, у якого наявні умови для реалізації права на одержання пенсії державного службовця (згідно із пунктами 10, 12 розділу  ХІ  Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII  та відповідно до  статті 37 Закону №3723-ХІІ).
Колегія суддів зауважує, що відповідно до пункту 13 розділу  ХV  Прикінцеві положення Закону №1058-IV, у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України, зокрема, «Про державну службу», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення.
Отже, законодавець передбачив пенсіонеру можливість вибору перейти на пенсію на інших підставах або поновити пенсію держслужбовця у попередньому розмірі, що визначається бажанням останнього.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.10.2024 № 92610013629.
Щодо врахування при обчисленні розміру пенсії довідок про складові заробітної плати, то колегія суддів зазначає таке.
Згідно  ст.37 Закону №3723-ХІІ визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 р. №622  затверджений Порядок призначення пенсії деяким категоріям осіб (далі - Порядок №622).
Пунктом 4 Порядку № 622 встановлено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
Пунктами 5 та 7 Порядку № 622 передбачено, що Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
У всіх випадках заробітна плата для призначення пенсії державного службовця враховується в межах установленої законом на день призначення пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям»  (чинного на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до пунктів 2, 10, 12  розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу», пунктів 9, 10 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, та пункту 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12  розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу»  пенсії відповідно до  статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу»:
форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);
форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);
форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем до заяви додано довідки, видані Івано-Франківською районною військовою адміністрацією від 19.09.2024 №№ 100, 101 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця станом на 01.09.2024 (а.с.11, 12).
01.01.2024 набрала чинності  постанова Кабінету Міністрів України «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році» від 29.12.2023 року №1409, якою затверджено такі, що додаються: схему посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням сімей і рівнів посад, юрисдикції та типів державних органів у 2024 році; перелік типових посад державної служби в межах рівнів посад.
Штатним розписом на 2024 рік проведено класифікацію посад та відповідно довідки про складові заробітної плати позивачу видано, враховуючи класифікації посад, яку обіймав позивач до дня звільнення.
Тобто, довідки про складові заробітної плати отримані та надані відповідачам саме із останньої займаної посади державного службовця, з якої сплачено єдиний соціальний внесок.
Суд зазначає, що форми довідок відповідають формі, визначеній Постановою № 1-3. Довідки не скасовані та не відкликані, інформація, що наявна в них, не визнана недостовірною та не спростована відповідачами.
Згідно з частиною 3  статті 44 Закону №1058-IV  органи Пенсійного фонду України мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інші відомості, передбачені законодавством для визначення права на пенсію.
Згідно пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.
Отже, за загальним правилом підставою для проведення розрахунку/перерахунку пенсії на підставі заробітної плати є первинні документи про нарахування такої заробітної плати.
Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки.
Відповідачем не проведено перевірку спірних довідок. При цьому, вказані довідки містять інформацію щодо суми заробітної плати, з яких сплачено єдиний соціальний внесок.
Зазначене свідчить, що у відповідача відсутні підстави для неврахування вказаних довідок.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що вищевказані довідки та відображена в них інформація мають враховуватися при обчисленні розміру пенсії позивача, призначеної за  статтею 37 Закону України «Про державну службу».
За встановлених обставин справи, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, а відтак рішення суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до  ст. 139 КАС України  не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. 311, ст.315, ст. 317, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 січня 2025 року у справі № 300/7758/24 скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.10.2024.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перевести ОСОБА_1 з 29.09.2024  на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з врахуванням довідок No100 та No101, виданих 19.09.2024 року Івано-Франківською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області, як особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, та провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Т. І. Шинкар