Ухвала
29 серпня 2025 року
м. Київ
 
справа № 753/15349/23
провадження № 61-11125ск25 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконним переміщення та утримання на території Великобританії відповідачем неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 
зобов`язати відповідача повернути неповнолітню дитину ОСОБА_4 за попереднім місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; 
у випадку невиконання протягом 30 (тридцяти) календарних днів судового рішення у добровільному порядку зобов`язати ОСОБА_2 передати неповнолітню дитину ОСОБА_4 батькові ОСОБА_1 для забезпечення повернення дитини на територію України;
допустити негайне виконання рішення суду у частині повернення дитини до України.
 
Гребінківський районний суд Полтавської області рішенням від 26 вересня                2024 року в задоволенні позову відмовив.
 
Полтавський апеляційний суд постановою від 28 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2024 року - без змін.
26 серпня 2025 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 липня 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. 
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 05 червня                    2024 року у справі № 757/54659/21, від 25 вересня 2024 року у справі                              № 522/10087/23, від 23 березня 2023 року у справі № 344/664/21, від 17 травня 2023 року у справі № 712/9027/21, від 31 січня 2024 року у справі № 336/5265/22, від 01 листопада 2022 року у справі № 201/1577/21, від 11 грудня 2024 року у справі № 605/20787/19;
 
- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах у поєднанні з вимогами статті 162 СК України, адже, фактично, згоду на вивезення дитини за кордон батько надав, діючи в умовах початкової факти повномасштабного вторгнення та невизначеності, і в інтересах своєї сім`ї. Незаконне переміщення та утримання дитини відбувається вже на території іншої країни. В іншій країні мати починає нові стосунки (при цьому перебуваючи в шлюбі), змінює обумовлене схемою притулку місце проживання дітей (на що батько згоди не давав), подає позов про розірвання шлюбу та припиняє будь-які контакти дітей з батьком. Надалі мати здійснює перехід з тимчасової схеми перебування в іноземній країні на постійну (новий шлюб тощо): повернення дітей в Україну не передбачається (на що батько також згоди не давав), мати переходить з тимчасової (схема притулку) на постійну схему перебування в іншій країні  (тому і блокується навчання дитини в українській школі, вивчення української мови, контактів з батьком тощо). 
 
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити та витребувати матеріали справи.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області          від 26 вересня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду                           від 28 липня 2025 року.
 
Витребувати з Гребінківського районного суду Полтавської області цивільну справу № 753/15349/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                            А. Ю. Зайцев
            
                                                                                                                        Є. В. Коротенко
            
                                                                                                                        М. Ю. Тітов