УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 635/9332/24
провадження № 51-1191ск25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 червня 2025 року 
про відмову у відкритті провадження,
встановив:
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 червня 2025 року захиснику ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення 
від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України (далі - КК), в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК, для продовження проходження військової служби.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 червня 2025 року відмовлено 
у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 на вказану ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 16 червня 2025 року. 
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначеної ухвали апеляційного суду у касаційному порядку. Крім того, захисник у касаційній скарзі заявила клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, вказуючи на наявність виключної правової проблеми.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та копію судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову 
у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та копій судових рішень, до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 
про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407, ч.4 ст. 408 КК, на підставі ч. 5 ст. 401 КК та закриття кримінального провадження щодо нього, у задоволенні якого суд відмовив.
Не погоджуючись з таким рішенням суду захисник оскаржила його до апеляційного суду, який відмовив їй у відкритті апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою.
Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду, рішення про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження на ухвалу суду було прийнято на підставі ч. 4 ст. 399 КПК, яка передбачає, що суддя-доповідач відмовляє 
у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що  не  підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили. 
Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 392 КПК ухвали, постановлені під час судового провадження 
в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 392 КПК ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 11 ст. 284 КПК в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала суду
про закриття кримінального провадження.
За положеннями ч. 5 ст. 288 КПК ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена 
в апеляційному порядку.
Можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали про відмову у задоволенні клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності  та закриття кримінального провадження, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції, процесуальним законом не передбачена.   
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою на підставі ч. 4 
ст. 399 КПК, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
З огляду на наведене, а також зважаючи на те, що обґрунтування касаційної скарги 
не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами провадження, а із касаційної скарги та копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Що стосується твердження захисника про наявність підстав для передачі провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, то слід зазначити таке.
Частиною 5 ст. 434-1 КПК передбачено, що суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати таке кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
З огляду на приписи вказаної норми, питання про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, у тому числі за клопотанням учасника судового провадження, може бути вирішене судом касаційної інстанції лише після відкриття касаційного провадження, якщо в ході касаційного розгляду буде встановлено, що провадження містить виключну правову проблему. Водночас прийняття рішення про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду до відкриття касаційного провадження не передбачено чинним КПК.                               
З урахуванням викладеного клопотання захисника про передачу провадження 
на розгляд Великої Палати Верховного Суду задоволенню не підлягає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити захиснику ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження 
за її касаційною скаргою, поданою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 червня 2025 року 
про відмову у відкритті провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                   ОСОБА_3