ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025 року                         м.Дніпро                  Справа №  904/5050/24
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів:                       Чус О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:
від позивача:          Шурин І.В.
від відповідача:    Носкова Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу       
Товариства з обмеженою відповідальністю "Смайл -Оіл" 
на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської  області  від 04.02.2025р. 
про відмову у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи
(суддя  Назаренко Н.Г., м. Дніпро, повний текст ухвали складено 06.02.2025р.) 
та
на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області  від 18.02.2025р. 
(суддя  Назаренко Н.Г., м. Дніпро, повний текст рішення складено 20.02.2025р.) у справі 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Вікторі Транс", м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смайл -Оіл", м. Дніпро
про стягнення заборгованості, в розмірі 632 194,77 грн.   
                                                            
                                                               ВСТАНОВИВ:
1.   Короткий зміст позовних   вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Вікторі Транс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смайл-Оіл" про стягнення заборгованості, в розмірі 632 194,77грн., з яких: сума боргу, в розмірі 555 000,00 грн., штраф, у розмірі 10 % від суми заборгованості, що становить 55 500,00 грн; сума інфляційного збільшення суми боргу, в розмірі 18 464,85 грн; 3 % річних, у сумі 3 229,92 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору безпроцентної поворотної фінансової допомоги від 11.04.2024 №ВТ-08.24 Ф у частині повного та своєчасного повернення грошових коштів,    отриманих за цим договором.
       
2.   Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у   справі
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської    області    від 18.02.2025р. у справі    № 904/5050/24 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “СМАЙЛ-ОІЛ” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Транспортна компанія “ВІКТОРІ ТРАНС” основний борг, у розмірі 555 000,00 грн., штраф, у розмірі 55 500,00 грн., інфляційні втрати, в розмірі 18 464,85 грн., 3 % річних, у розмірі    3 229,92 грн., судовий збір, у розмірі 7 586,34 грн..

3.   Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з вказаними судовими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю "Смайл-Оіл" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: 
- скасувати ухвалу Дніпропетровської області від 04.02.2025р. про відмову у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та призначити її;
- скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської    області    від 18.02.2025р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

4.   Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається  на невизнання ним фактів укладання спірного договору фінансової допомоги у редакції Позивача та існування Акту звірки і вважає, що Позивач зловживає своїми правами, у т.ч. стягуючи надмірну суму штрафних санкцій, тим самим ставлячи у тяжке скрутне становище Відповідача.
Скаржник вказує, що залучення до участі у справі попереднього директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Смайл-Оіл", ОСОБА_1 має вирішальне значення для встановлення дійсних обставин справи, тому не погоджується з відмовою судом у задоволенні клопотання Відповідача про залучення зазначеної особи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 
Відповідач не погоджується з позицією суду щодо відмови у задоволенні його клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, так як вважає, що в рамках даної справи є дійсна потреба у спеціальних знаннях для з`ясування та встановлення фактичних обставин, що мають значення для справи (фактичних даних, що входять до предмета доказування), без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, наявні у справі докази є взаємно суперечливими. Відтак, на переконання Відповідача, призначення у даній справі судової експертизи має визначальне і беззаперечне значення для захисту його законних прав і інтересів та встановлення дійсних обставин справи.
Отже, сукупність наведених вище доводів і аргументів , на думку Апелянта, спростовує викладені Позивачем доводи у цілому та свідчить про неправомірні і незаконні дії з боку останнього які полягали  у фальсифікації документів, а саме складенні завідомо неправдивих документів, внесенні до документів завідомо неправдивих відомостей, підробці підпису посадової особи - директора Відповідача, дані обставини мають стати об`єктом особливої уваги суду і вимагають додаткової перевірки, якою може стати лише судова експертиза у даній справі, проведення якої можливо лише у разі залучення попереднього директора Товариства якості третьої особи. 
За доводами Скаржника, незазначення судом у протоколі судового засідання від 04 лютого 2025 року всіх присутніх учасників справи у судовому засіданні 04.02.2025, зокрема попереднього директора ТОВ "Смайл-Оіл" Білоконь М. Г. та її адвоката, є порушенням норми процесуального закону у частині вимог щодо оформлення протоколу судового засідання в розумінні статті 223 Господарського процесуального кодексу України. 

5.   Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
Позивач у відзиві вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, законним, таким, що постановлене відповідно до вимог закону, а апеляційну  скаргу такою, що не відповідає дійсності, тому не підлягає задоволенню.   
    Позивач зазначає, що проведення почеркознавчої експертизи щодо підтвердження справжності підпису на Договорі не спростовує фактичного прийняття сторонами договору до виконання та погодження з його умовами, а саме: перерахування коштів на банківський рахунок Відповідача, отримання останнім цих коштів, повернення їх частини та продовження користуватись грошима Позивача.
Позивач зауважує, що спірні договори та акт звірки були отримані ТОВ "ТК "Вікторі Транс" від Відповідача після їх підписання, при тому у момент їх підписання представник Позивача присутнім не був та не встановлював особу, яка проставляла на них підпис. Примірники цих документів, підписані зі сторони ТОВ "ТК "Вікторі Транс" були передані ТОВ "Смайл-Оіл" для підписання, після чого їх примірники отримано назад.
З огляду на те, що договір безпроцентної поворотної допомоги № ВТ-08.24 Ф від 11.04.2024 на суму 755 000 грн. та акт звірки за період 01.04.2024-01.09.2024 містять усі обов`язкові реквізити , у тому числі, особисті підписи директорів підприємств – сторін договору, які засвідчені відтиском печатки, і за вказаним Договором відбувся рух активів, Позивач вважає, що Відповідач фактично визнав Договір і погодився на його умови.
На переконання Позивача, наявність на оскаржуваному договорі печатки товариства Відповідача та враховуючи те, що Скаржник не довів фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, не надав доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку з втратою чи викраденням печатки, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати, що печатка товариства використовувалась проти його волі. Наявність «мокрої» печатки дає всі підстави стверджувати, що Відповідач був стороною цих правовідносин, за якими ним отримано від позивача фінансову допомогу у розмірі 755 000 грн., тобто Відповідачем було проявлено наявність волевиявлення на настання вказаних вище наслідків.
Крім того, у відзиві йдеться про те, що твердження Відповідача про укладення між сторонами двох договорів безпроцентної поворотної допомоги від 15.04.2024 № ФД-03.24 Ф, від 11.04.2024 № ВТ-08.24 Ф на суми 300 000 ,00грн та 150 000 ,00грн відповідно, та договору поставки 01.05-ВТ від 01.05.2024 є безпідставними, оскільки у порушення положень статті 74 ГПК України, Відповідач не надав доказів на підтвердження вказаних обставини. Витребувані судом докази Відповідачем не надані з посиланням на їх відсутність у останнього, у тому числі, і бухгалтерських звітів по відповідних рахунках.

6.    Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2025р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Чус О.В., Дармін М.О..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2025р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/5050/24. 
Матеріали справи №904/5050/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2025р. апеляційну скаргу    Товариства з обмеженою відповідальністю "Смайл -Оіл" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської    області    від 04.02.2025р., про відмову у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та на рішення Господарського суду Господарського суду Дніпропетровської    області    від 18.02.2025р. у справі № 904/5050/24 залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків, а саме для надання суду доказів доплати судового збору та направлення копії апеляційної скарги та доданих до неї документів Товариству з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Вікторі Транс".
Від Скаржника до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду у судове засідання на 16.07.2025. 
16.07.2025 представники  сторін надали пояснення у справі.
У судовому засіданні 16.07.2025 була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7.   Встановлені судом обставини справи
11.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Транспортна компанія “Вікторі Транс” (Позикодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Смайл-Оіл” (Позичальником) укладено договір №ВТ-08.24 Ф безпроцентної поворотної фінансової допомоги, відповідно до п. 1.1. якого  Позикодавець надає Позичальнику грошові кошти у вигляді безпроцентної поворотної фінансової допомоги в розмірі, встановленому цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим Договором.
За умовами п.п. 1.2., 1.3. договору безпроцентна поворотна фінансова допомога – сума грошових коштів у національній валюті України – гривні, передана позикодавцем Позичальнику в користування на визначений строк відповідно до умов цього договору, та яка не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій, як плати за користування такими коштами. 
Плата за користування коштами безпроцентної поворотної фінансової допомоги не передбачається.
У п.2.1 договору передбачено, що сума безпроцентної поворотної фінансової допомоги, яка надається Позичальнику в національній валюті України, за цим Договором становить 755 000,00 грн. Кошти надаються Позикодавцем шляхом їх внесення на розрахунковий рахунок Позичальника єдиним платежем або окремими платежами за домовленістю Сторін .
Безпроцентна поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення Позикодавцем, але на строк, не більший ніж до 31 серпня 2024 року (п. 2.4. Договору).
Грошові кошти отриманої безпроцентної поворотної фінансової допомоги мають бути повернуті Позичальником Позикодавцеві в спосіб, яким вони були перераховані, якщо Сторонами не буде досягнуто домовленості про інше, в строк, що не перевищує дванадцять календарних місяців з дати отримання коштів Позичальником (п. 2.7. Договору).
Датою повернення коштів безпроцентної поворотної фінансової допомоги (її частини) вважається дата їх отримання Позикодавцем (п. 2.8. Договору).
Згідно з п. 4.1. договору при простроченні повернення отриманих коштів безпроцентної поворотної фінансової допомоги Позичальник на вимогу Позикодавця сплачує останньому штраф у розмірі 10 (десяти) відсотків від несвоєчасно повернутої суми.
Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до    повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором. (п. 5.1. договору).
На виконання умов договору Позивачем    на розрахунковий рахунок Відповідача перераховано грошові кошти у розмірі 755 000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями: від 12.04.2024 № 210 на суму 1000 000,00 грн; від 23.04.2024 №230 на суму 100 000,00 грн; від 23.04.2024 №231 на суму 100 000,00 грн; від 01.05.2024 №3 на суму 299 800,00 грн, лист від 01.05.2024 №13 про уточнення призначення платежу, від 07.06.2024 №11 на суму 8 800,00 грн, лист від 07.06.2024 №17 про уточнення призначення платежу, від 28.06.2024 №14 на суму 146 400,00 грн, лист від 28.06.2024 №19 про уточнення призначення платежу.
Позичальник повернув Позикодавцеві грошові кошти у розмірі 200 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 24.04.2024 №36.
За розрахунками Позивача, сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, з урахуванням повернутих коштів, становить 555 000,00 грн. 
Позивач стверджує, що на підтвердження розміру заборгованості за Договором від 11.04.2024 №ВТ-08.24 Ф між Позикодавцем та Позичальником 01.09.2024 здійснено звірку взаємних розрахунків за період 01.04.2024 - 01.09.2024, про що складено акт звірки, підписаний з обох сторін та скріплений печатками.
Крім того, Позивач звертався до Відповідача з претензією  № 2409НК.24 від 24.09.2024 про повернення протягом одного робочого дня, з дня її отримання, сплатити заборгованість у розмірі 555000,00 грн. та штраф у розмірі 55500,00 грн. за договором № ВТ-08.24 Ф від 11.04.2024. (а.с. 52-54), яка залишена Відповідачем без відповіді та без виконання. 
У зв`язку з невиконанням зобов`язання з повернення коштів у вказаній вище сумі, Позивачем нараховано  також інфляційне збільшення у сумі 18 464,85 грн та 3 % річних у сумі 3229,92 грн.
Неоплата Відповідачем вказаних вище сум боргу, штрафу, процентів річних та інфляційних втрат  стало підставою для звернення Позивача з позовом у даній справі. 
За результатами розгляду позову місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення, згідно з яким суд прийняв позицію Позивача як більш вірогідну та визнав вимогу Позивача про стягнення з Відповідача основного боргу у розмірі 555   000,00 грн. правомірною та такою, що підлягає задоволенню. З огляду на наявність боргу, наявні й підстави для нарахування штрафу, річних та інфляційних втрат.

8.   Оцінка аргументів учасників справи і   висновків суду першої інстанції.
Відповідно до   ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч.3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами ст.ст.525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Відповідно до п.п.14.1.257   ст.   14 Податкового кодексу України   поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування відсотків або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття   1046 ЦК України).
З урахуванням викладеного можливо зробити висновок, що  договір поворотної фінансової допомоги за своєю правовою природою є договором позики, а тому під час вирішення спору потрібно керуватися положеннями   ЦК України, що регулюють правовідносини, які виникли з договору позики.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття   1047 ЦК України).
Згідно зі ст.   1049 ЦК України   позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, про що зазначено в частині   першій   статті   1050 ЦК України.
Матеріалами справи підтверджується укладення між Позивачем та Відповідачем договору поворотної фінансової допомоги №ВТ-08.24 Ф від 11.04.2024.
Строк повернення коштів за цим договором  - до 31.08.2024. 
Господарським судом встановлено, що ТОВ"Вікторі Транс" перерахувало Відповідачу 755000,00грн фінансової допомоги.
Строк виконання умов договору з повернення коштів є таким, що настав.
ТОВ"Смайл Оіл" зобов`язання за вказаним договором виконані частково, повернуто Позивачу 200000,00грн такої допомоги.
Докази повернення Відповідачем коштів у сумі 555   000,00грн станом на час подання позову (14.11.2024) відсутні.
Положеннями   ст.610 Цивільного кодексу України   передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У частині 1 ст.   611     ЦК     України передбачено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Щодо досліджуваної справи, то з урахування положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме підтверджений факт неналежного виконання Відповідачем зобов`язання за договорами поворотної фінансової допомоги №ВТ-08.24 Ф від 11.04.2024 у частині повернення переданих за цим договором коштів у сумі 555   000,00грн, колегія суддів вважає, місцевим господарським судом зроблено правильний висновок, про стягнення з Відповідача основного боргу у вказаній сумі.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.   625    ЦК    України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або Законом.
У даному випадку, враховуючи  прострочення Відповідачем зобов`язання з повернення коштів, у Позивача, виникло право для нарахування сум, передбачених   ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, а також штрафу на підставі п. 4.1. Договору. 
Заперечення саме щодо правильності розрахунків Позивача, Відповідачем не надані.
Посилання Скаржника на надмірність сум штрафних санкцій є безпідставними, оскільки у силу приписів ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У даному випадку, сторони підписавши договір, погодили тим самим його умови, у тому числі стосовно штрафу.
Одночасно апеляційний суд відхиляє доводи Скаржника про фальсифікацію підписів на договорі ВТ-08.24 Ф від 11.04.2024, складення неправдивих документів, внесення до документів завідомо неправдивих відомостей, а також про укладення інших договорів з ТОВ"Смайл-Ойл" у будь-яких інших редакціях, окрім наданого Позивачем, оскільки без підтвердження належними доказами такі доводи мають декларативний характер. 
Суд враховує, що Відповідачем, на вимогу місцевого господарського суду (ухвала  від 14.01.2025), не було надано оригінали: спірного договору; договору безпроцентної поворотної допомоги від 15.04.2024 № ФД-03.24 Ф на суму 300 000 0000 грн; договору поставки 01.05-ВТ від 01.05.2024 тощо. 
  При цьому на договорі №ВТ-08.24 Ф від 11.04.2024, наданому Позивачем, міститься відтиск печатки товариства  Відповідача, якою завірено підпис особи, що їх уклала від імені ТОВ"Смайл-Ойл" (директора Білоконь М.Г.). У порядку, встановленому Господарського процесуального кодексу України докази втрати печатки, незаконного її використання будь-якими іншими особами Відповідачем не надані. Докази на підтвердження підробки підпису керівника товариства на цьому договорі, або звернення до правоохоронних органів з питання підроблення документів тощо,  також не надані.
Викладене, у тому числі, спростовує твердження Апелянта про неукладення сторонами договору поворотної фінансової допомоги №ВТ-08.24 Ф від 11.04.2024.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з відмовою судом першої інстанції у задоволенні клопотань Відповідача про призначення експертизи та залучення ОСОБА_1 в якості третьої особи, що не заявляє вимог щодо предмета спору, з підстав, що наведені судом в ухвалі від 04.02.2025.
Так, щодо клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, то  ТОВ " Смайл-Ойл " не надано належного обґрунтування необхідності встановлення факту виконання підпису на первинних документах та акті звірки взаємних розрахунків не ОСОБА_1 , а іншою особою. Доводи, наведені у клопотанні, без підтвердження будь-якими доказами, є лише припущеннями Відповідача.
Слід зазначити, що у силу приписів ст. ст.      76,      77 ГПК України саме суд вирішує, які докази входять у предмет доказування у справі; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, які не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Тому, правом встановити доцільність призначення судової експертизи і визначити коло питань (з урахуванням питань, запропонованих учасниками справи), які мають бути роз`яснені судовим експертом, діючим законодавством наділений суд. 
У цьому спорі, суд першої інстанції не знайшов підстав для призначення експертизи, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 
При цьому Скаржник, як учасник провадження у справі, не був позбавлений права та можливості самостійно замовити та надати суду висновок експерта з ініційованих ним питань у порядку ст.ст.74, 101 ГПК України, між тим Відповідач своїм процесуальним правом не скористався.
Стосовно залучення третьої особи, то у силу приписів ст.50 ГПК України  треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі у справі , якщо судом буде встановлено, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі.
       У даному випадку, Відповідачем не  доведено, яким чином рішення у справі може вплинути саме на права або обов`язки ОСОБА_1 як фізичної особи.
Отже, доводи Скаржника щодо неправомірності ухвали суду від 04.02.2025 у відповідній частині, не мають під собою підґрунтя.
Доводи скарги про незазначення судом у протоколі судового засідання від 04.02.2025 всіх присутніх учасників справи, зокрема попереднього директора ТОВ "Смайл-Оіл" ОСОБА_1 та її адвоката, не вплинуло на правильність вирішення спору по суті та, у будь-якому випадку, у силу приписів ГПК України, не є підставою для скасування рішення. 
    Інші доводи Скаржника були розглянуті колегією суддів, між тим вони не мають суттєвого впливу для вирішення даного спору та не спростовують висновків суду про задоволення позову.
   Підсумовуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування   судового рішення   місцевого господарського суду,   оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9.   Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом   ст.236 ГПК України   судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до   ст. 276 ГПК України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін,   якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального   і   процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку   ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін. 

10.   Судові витрати.
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог   ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
        Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смайл -Оіл" - залишити без задоволення.      
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської  області  від 04.02.2025р., про відмову у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі №904/5050/24 - залишити без змін.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської  області  від 18.02.2025р. у справі №904/5050/24 - залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.
        Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право      касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.     

        Повний текст постанови складено 22.07.2025 

Головуючий суддя                                                                   І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                            О.В.Чус

Суддя                                                                                            М.О. Дармін