ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року	Львів	Справа № 500/3083/24 пров. № А/857/23822/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
судді-доповідача:                                                  Судової-Хомюк Н.М.,
суддів:                                                                        Обрізка І.М., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року у справі № 500/3083/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
суддя у І інстанції – Баб`юк П.М.,
час ухвалення рішення - не зазначено, 
місце ухвалення рішення - м. Тернопіль, 
дата складення повного тексту рішення – 22 серпня 2024 року,
                                                    В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі також відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі також відповідач 2), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 204950021621 від 08.04.2024 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.04.2024 про призначення пенсії за віком із зарахуванням до загального страхового стажу періоду ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування з 29.01.1999 по 31.12.2004. 
На обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач 10.04.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком, проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області № 204950021621 від 08.04.2024 їй відмовлено в призначенні пенсії. В рішенні зазначено, що за доданими документами страховий її стаж становить 24 років 04 місяці 11 днів і до страхового стажу не враховано, серед іншого, періоди зайняття підприємницькою діяльністю з 29.01.1999 по 31.12.2004 включно, що і слугувало підставою для звернення до суду із відповідним позовом. 
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в частині відмови в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів підприємницької діяльності за 2001 та 2002 роки.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.04.2024, з урахуванням декларацій про доходи, одержані І-ІV квартали 2001 та 2002 років, патентів серії: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , ПАБ №879863, ПАГ №227823, ПАД №444832 та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржили позивач та відповідач 2.
ОСОБА_1 в обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить змінити рішення в частині зобов`язання зарахувати страховий стаж періоду ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування з 29.01.1999 по 31.12.2004 та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком.
Відповідачі своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період підприємницької діяльності з 02.09.1999 по 31.12.2003, оскільки відсутня інформація про систему оподаткування та сплату внесків до Пенсійного фонду України. З 01.01.2004 по 29.12.2016, оскільки відсутня сплата страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Зазначає, що за документами пенсійної справи та даних персоніфікованого обліку страховий стаж позивачки становить 24 роки 4 місяці 11 днів.
Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила проти задоволення апеляційних вимог, просила задовольнити позовні вимоги повністю, а в задоволенні апеляційної скарги пенсійного органу – відмовити.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження згідно положень статті 311 КАС України.
Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.04.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком.
За принципом екстериторіальності дану заяву передано на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
За результатом розгляду заяви та доданих до неї документів, рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області № 204950021621 від 08.04.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 29 років.

Як слідує із вказаного рішення, за доданими документами страховий стаж становить 24 років 4 місяці 11 днів.
Крім того в рішенні зазначено, що до страхового стажу не зараховано період підприємницької діяльності з 02.09.1999 по 31.12.2003, оскільки відсутня інформація про систему оподаткування та сплату внесків до Пенсійного фонду України. З 01.01.2004 по 29.12.2016, оскільки відсутня сплата страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, вважаючи його протиправним, позивач звернулася до суду із відповідним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зробив висновок, що відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу позивачки періодів підприємницької діяльності за 2001 та 2002 роки, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області діяло не в межах та не у спосіб визначений чинним законодавством.
Суд першої інстанції зазначив, що слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача від 10.04.2024, з урахуванням декларацій про доходи, одержані І-ІV квартали 2001 та 2002 років, патентів серії: НОМЕР_1 , АК №199540, НОМЕР_3 , ПАБ №879863, ПАГ №227823, ПАД №444832 та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апелянтів, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані  діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня року 2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
У відповідності до ч.1 ст.26 Закону №1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Згідно частини 1 статті 24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Абзацом 1 частини 4 статті 24 Закону №1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Пунктом 2 частини 1 статті 11 Закону №1058-IV встановлено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно з пунктом 3-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:
1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:
з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;
з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Наявність страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з пунктом 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 01 травня 1993 року, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток № 1).
Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 №8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.
Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.
З огляду на вказане до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме:
- до 01 травня 1993 року час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків;
- з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, або спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, або довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку), або сплату страхових внесків;
- з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК);
- з 01 травня 1993 для осіб, які обрали загальний спосіб оподаткування, період провадження підприємницької діяльності до 01 липня 2000 зараховується до страхового стажу за умови надання особою документів про сплату страхових внесків, а з 01 липня 2000 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням загальної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).
Статтею 1 Закону №1058-IV визначено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.
Згідно з частиною першою статті 21 Закону №1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.
При обчисленні заробітної плати (доходу), з якої фактично сплачено страхові внески згідно з Законом №1058-IV за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) для застрахованих осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність і обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та членів їхніх сімей, що беруть участь у здійсненні підприємницької діяльності, береться за основу отриманий ними дохід за відповідний місяць (частина 3 статті 20 Законом №1058-IV).
Обов`язковою умовою для врахування доходу, що був отриманий за час здійснення підприємницької діяльності особою при обчисленні пенсії та набутого за цей час страхового стажу є сплата за весь наведений період внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та/або подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.
На підтвердження періоду провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року позивачем додано до позовної заяви патенти із зазначеними сумами фіксованої плати прибуткового податку за патент: 
серії НОМЕР_1 з терміном дії з 02.01.2000 по 01.02.2000;
серії НОМЕР_2 з терміном дії з 02.02.2000 по 01.03.2000;
серії АК №198378 з терміном дії з 02.03.2000 по 01.04.2000;
серії ПАБ №879863 з терміном дії з 01.12.2001 по 31.12.2001;
серії ПАГ №227823 з терміном дії з 01.12.2003 по 31.12.2003.
Крім цього, позивачем додано патенти із зазначеними сумами фіксованої плати прибуткового податку за патент серії НОМЕР_4 з терміном дії з 02.12.2004 по 31.12.2004.
Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи позивач з 29.01.1999 року була зареєстрована як фізична особа – суб`єкт підприємницької діяльності.
Крім того, у матеріалах справи наявні декларації про доходи, одержані І-ІV квартали 2001 та 2002 років із відмоткою податкового органу, органу до компетенції якого входить видача патентів та контроль справляння обов`язкових податків і зборів, з яких слідує що у І-ІV квартали 2001 та 2002 років підприємницька діяльність позивача здійснювалася за фіксованими патентами.
Крім цього, до позовної заяви долучено лист-відповідь, з якого слідує, що позивач зверталась до Головного управління ДПС у Харківській області з метою отримання інформації про сплату патенту за весь період здійснення підприємницької діяльності, але відповідно до відповіді Головного управління ДПС у Харківській області від 19.04.2024 року Позивач ОСОБА_1 перебувала на податковому обліку як фізична особа підприємець з 29.01.1999 по 30.12.2016 року. В даному листі також зазначено, що термін зберігання документів становить 5 років та вони не можуть надати довідку про оподаткування за період з 1999 по 2003 рік.
Таким чином, суд звертає увагу, що позивачем вчинилися дії, спрямовані на отримання документів, необхідних для зарахування спірного періоду до страхового стажу.
Також суд зазначає, що позивач з 07.04.2022 зареєстрована в якості внутрішньо переміщеної особа, що підтверджується довідкою про взяття на облік ВПО №6117-5000820751.
Так відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу позивачки підприємницької діяльності з 02.09.1999 по 31.12.2003, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області посилалося на відсутність інформації про систему оподаткування та сплату внесків до Пенсійного фонду України, з 01.01.2004 по 29.12.2016  Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області посилалося на відсутність сплати страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідачем не надано суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які свідчать про те, що позивач не проводив сплату страхових внесків.
Більш того, жодних доказів про застосування фінансових санкцій до позивача за несплату страхових внесків, відповідачем також суду не надано.
Отже, відповідачем не наведено жодних порушень з боку позивача, які б відповідно до чинного законодавства стали підставою для не зарахування до страхового стажу періоду провадження ним підприємницької діяльності.
Водночас, відповідно до частини 3 статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Згідно з частиною 1 статті 64 Закону України №1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати; вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених порушень законодавства про порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, здійснення фінансових операцій з коштами Пенсійного фонду та порядок їх використання.
На переконання суду, позивач не має відповідати за незбереження органами Пенсійного Фонду документів про нарахування страхових внесків/збору на загальнообов`язкове державне страхування, а відсутність належних, достатніх та допустимих доказів наявності заборгованості позивача перед податковим та пенсійним органами, а також факт реєстрації припинення підприємницької діяльності, на думку суду підтверджують сплату позивачем всіх необхідних платежів під час провадження підприємницької діяльності. Оскільки, адміністрування сплати страхових внесків (єдиного внеску) покладено на відповідний державний орган, то особа не може нести відповідальність за наповнення реєстру застрахованих осіб.
Таким чином, враховуючи наведені положення законодавства і встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що період підприємницької діяльності позивача з 29.01.1999 по 31.12.2004 неправомірно не зарахований відповідачем до страхового стажу, а тому суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 204950021621 від 08.04.2024 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Оскільки доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не спростовують висновків суду першої інстанції, а апеляційні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, колегія суддів робить висновок про наявність підстав для скасування рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог повністю.
Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно частин першої та другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,
                                               П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року у справі № 500/3083/24 в частині відмови в задоволенні позовних вимог – скасувати, та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 204950021621 від 08.04.2024 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.04.2024 про призначення пенсії за віком із зарахуванням до загального страхового стажу періоду ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування з 29.01.1999 по 31.12.2004.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	М. А. Пліш