ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/4973/16-ц                Головуючий суддя І інстанції Малихін О. О.
Провадження № 22-ц/818/2780/25        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року                                                                     м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Яцини В.Б.,
суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.
за участю секретаря судового засідання Холод М.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 18 лютого 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1   до ОСОБА_2   як голови САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «ВІЛЬХА»,  ОСОБА_3 , САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «ВІЛЬХА»,  ОСОБА_4 як голови САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «ВІЛЬХА»,  ОСОБА_5 , як голови САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «ВІЛЬХА», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,  ОСОБА_6 , про захист прав споживачів, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, - 
в с т а н о в и в :
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до голови садівничого товариства «Вільха» ОСОБА_2 , інтереси якої представляє ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про захист прав споживачів та до судді Харківського районного суду Харківської області Пілюгіної Олени Миколаївни про відшкодування моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії
Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 18 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України (коли належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи).

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вказує, що ст.223 ЦПК України стосується розгляду справи по суті, у зв`язку з чим регулятивний вплив цієї статті не поширюється на випадок повторної неявки позивача в підготовче засідання. Зазначає, що у постанові Верховного суду у справі №757/54510/17 зазначено, що повторна неявка позивача в підготовче засідання не є підставою залишення позову без розгляду.
Крім того, вказує, що вона є пенсіонером, ветераном праці, людиною, яка має вищу освіту, поважає і цінує себе як особистість, поважає закону України, намагається сумлінно виконувати свої процесуальні обов`язки. Вказує, що не має можливості надсилати поштою повідомлення, зазначає, що медичні документі будуть надані апеляційному суду для огляду.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Колегія суддів, заслухала суддю-доповідача, пояснення позивача, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.
Залишаючи без розгляду заяву суд першої інстанції вказав наступні мотиви свого рішення.
Справа перебувала в провадженні судді Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_9 та в справі відбувався розгляд позовних вимог по суті.
Рішенням Вищої ради правосуддя № 1997/0/15-21 від 16 вересня 2021 року головуючого в справі суддю ОСОБА_9 звільнено з посади судді Люботинського міського суду Харківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.
17 вересня 2021 року здійснено повторний автоматизований розподіл справи та визначено суддю Малихіна О.О. для розгляду справи по суті.
В справі 14 лютого 2022 року відбулось судове засідання, в якому з урахуванням відповідного клопотання позивача ОСОБА_1 була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати про повторне проведення в справі підготовчого провадження.
Наразі у підготовчому провадженні триває вирішення питань, визначених ч. ст. 197 ЦПК України.
Так, в справі 04 грудня 2024 року відбулось підготовче засідання, в якому позивач ОСОБА_1 приймала особисту участь у вирішенні питань, передбачених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. На підставі усного клопотання позивача ОСОБА_1 в підготовчому засіданні було оголошено перерву до 11-00 год. 14 січня 2025 року для надання їй можливості подати у письмовому виді додаткові клопотання, необхідні для підготовки справи до розгляду. Про необхідність явки в підготовче засідання, яке призначене на 11-00 год. 14 січня 2025 року, позивач ОСОБА_1 була повідомлена під розписку в приміщенні суду 04 грудня 2024 року, одразу після закриття підготовчого засідання.
Однак, в підготовче засідання, призначене на 11-00 год. 14 січня 2025 року, позивач ОСОБА_1 не з`явилась. При цьому 09 січня 2025 року позивач ОСОБА_1 усно по телефону повідомила суду, що не зможе з`явитися в підготовче засідання з тієї причини, що вона перебуває з 25 грудня 2024 року на лікуванні в КНП «Міська поліклініка № 18» Харківської міської ради.
Позивачем ОСОБА_1 заяву про проведення підготовчого засідання 14 січня 2025 року чи розгляду справи в цілому за її відсутності не подано.
Повідомлені позивачем причини неявки в підготовче засідання були визнані судом поважними, і проведення підготовчого засідання було відкладено до 11-00 год. 18 лютого 2025 року.
Однак, слід звернути увагу, що позивачем за час, що минув від 14 січня 2025 року, не подано суду документи, які б підтверджували перебування на стаціонарному лікуванні чи іншому виді лікування, яке стало на заваді її особистої явки до суду.
Про дату, час і місце проведення підготовчого засідання, призначеного на 18 лютого 2025 року, позивач ОСОБА_1 повідомлялась належним чином, на адресу її зареєстрованого місця проживання поштою була надіслана рекомендованим листом судова повітка, яка нею отримана особисто 04 лютого 2025 року, про що свідчить її особистий підпис у зворотному поштовому повідомленні.
Однак, в підготовче засідання об 11-00 год. 18 лютого 2025 року позивач ОСОБА_1 повторно не з`явилась, заяву про проведення підготовчого засідання 18 лютого 2025 року чи розгляду справи в цілому за її відсутності не подала. Позивач ОСОБА_1 обмежилась лише усним повідомленням по телефону 18 лютого 2025 року о 10-15 год., що не зможе з`явитися в підготовче засідання з тієї причини, що вона проходить лікування за призначенням лікаря, але не перебуває на стаціонарному лікуванні.
За таких умов суд першої інстанції вважав, що позивачем не надані документи, які б підтверджували поважність причин її неявки, що є підставою для залишення позову без розгляду відповідно до норми п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, які позивачкою ОСОБА_1 не спростовані.
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.
За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).
Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини перша, друга, п`ята статті 223 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. 
Таким чином, за змістом положень частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.
Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, від 31 травня 2023 року у справі № 693/1116/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 686/15042/20.
Так, з матеріалів справи вбачається, що про необхідність явки в підготовче засідання, яке призначене на 11-00 год. 14 січня 2025 року, позивач ОСОБА_1 була повідомлена під розписку в приміщенні суду 04 грудня 2024 року, одразу після закриття підготовчого засідання. (т.8 а.с.193).
В підготовче засідання, призначене на 11-00 год. 14 січня 2025 року, позивач ОСОБА_1 не з`явилась. 
09 січня 2025 року позивач ОСОБА_1 усно по телефону повідомила суду, що не зможе з`явитися в підготовче засідання з тієї причини, що вона перебуває з 25 грудня 2024 року на лікуванні в КНП «Міська поліклініка № 18» Харківської міської ради.
Про дату, час і місце проведення підготовчого засідання, призначеного на 18 лютого 2025 року, позивач ОСОБА_1 повідомлялась належним чином, на адресу її зареєстрованого місця проживання поштою була надіслана рекомендованим листом судова повітка, яка нею отримана особисто 04 лютого 2025 року, про що свідчить її особистий підпис у зворотному поштовому повідомленні. (а.с.219 т.8).
Однак, в підготовче засідання об 11-00 год. 18 лютого 2025 року позивач ОСОБА_1 знову не з`явилась, заяву про проведення підготовчого засідання 18 лютого 2025 року чи розгляду справи в цілому за її відсутності не подала. Позивач ОСОБА_1 обмежилась лише усним повідомленням по телефону 18 лютого 2025 року о 10-15 год., що не зможе з`явитися в підготовче засідання з тієї причини, що вона проходить лікування за призначенням лікаря, але не перебуває на стаціонарному лікуванні.
Матеріали справи не містять заяв ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності.
Також матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 перебувала на лікуванні, що і не заперечує позивач в самій апеляційній скарзі.
Позивачка при апеляційному провадженні на додаток до своїх доводів апеляційної скарги надала свою медичну книжку, з якої вбачається, що вона амбулаторно зверталась за медичною допомого, однак з них не вбачається, що їй було призначено стаціонарне лікування, або що вона перебувала на стаціонарному лікуванні. При цьому у медичних документах відсутні дані, що вона за станом здоров`я не могла вчасно з`явитися у призначенні судові засідання, про які вона була належним чином повідомлена. Колегія суддів звертає увагу, що позивачка жодного разу не надіслала до суду першої інстанції документів на підтвердження поважних причин своєї відсутності, про які вона повідомляла суд телефоном. Таку поведінку суд апеляційної інстанції розцінює, як зловживання процесуальним правом та втрату інтересу до подальшого розгляду справи судом.
Тому, враховуючи, що сторона позивача належним чином була повідомлена про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце розгляду справи, двічі поспіль не з`явилася у судове засідання, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, суд першої інстанції, правомірно залишив позов ОСОБА_1 без розгляду на підставі пункту 3 частин першої статті 257 ЦПК України.
Судом першої інстанцій надано належну оцінку процесуальній поведінці позивача, вжито усіх необхідних заходів для надання позивачу достатніх можливостей для викладення своєї позиції у судових засіданнях з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи.
Відповідно до частини другої статті 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
З огляду на наведене відсутні підстави вважати, що права позивача на доступ до суду та справедливий судовий розгляд відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції є порушеними.
Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», заява № 11681/85, пункт 35, від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06).
Заявник із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи. У разі відсутності обставин непереборної сили, ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу судового провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу.
Наведене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (пункти 135-139).
До пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України було внесено зміни Законом України № 3200-IX, який набрав чинності 21 липня 2023 року, яким законодавець вже передбачив наслідки повторної неявки належним чином повідомленого позивача й у підготовче судове засідання (залишення позову без розгляду).
Тому є безпідставними посилання у скарзі на те, що залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача можливо виключно під час слухання справи, а не під час проведення підготовчих засідань, та не можуть бути підставою для скасування ухвали. За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України залишення позову без розгляду можливий також у разі повторної неявки позивача й у підготовче засідання, це правило ї чітким і зрозумілим для можливості його врахування учасниками справи та відповідає легітимній меті, розгляду справи у розумний строк, ефективному використанню ресурсів суду для виконання основного завдання цивільного судочинства, та в цілому принципу верховенства права, ст.ст. 2, 10 ЦПК України.
Оскільки доводи скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, висновки суду не спростовані, оскаржена ухвала відповідає нормам матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 18 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  
Повний текст судового рішення складений 01 липня 2025 року.

Головуючий                                                                                 В.Б. Яцина

Судді                                                                                         Ю.М. Мальований

                                                                               О.В. Маміна