ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України
18 липня 2025 року
м. Харків
справа № 639/1074/25
провадження № 22-ц/818/3789/25
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого - Пилипчук Н.П.,
суддів колегії -  Маміної О.В., Мальованого Ю.М.
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 29 травня 2025 року, постановлену суддею Малаховою О.В., -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з Відповідача кошти в сумі 4051,00 грн, інфляційні витрати в сумі 2279,34 грн, три проценти річних у сумі 441,17 грн та, в якості моральної шкоди, 2025,50 грн. Також просить розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без участі Позивача, зобов`язати ОСОБА_2 надати відповіді на поставлені в позові питання у формі заяви свідка.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 березня 2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-денний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 29 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів - повернуто позивачу. 
Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.
Зазначає, що суд першої інстанції допустив звужене тлумачення споживчих відносин і дійшов помилкового висновку, що Закон 1023-ХІІ не поширюється на спірні правовідносини. Зазначає, що у позові він наводив приклад, який демонструє існування споживчих відносин за відсутності договірних, отже обставини його позову мають всі характерні ознаки споживчих правовідносин. За таких обставин вважає, що він звільнений від сплати судового збору. Вказує, що на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі суд не мав підстав перевіряти наведену в позовній заяві аргументацію щодо правових підстав позову. Зазначає, що ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.03.2025 року про залишення позову без руху була постановлена в той період часу, коли ухвала Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2025 року про направлення справи за підсудністю ще не набрала законної сили, оскільки на цю ухвалу була подана апеляційна скарга, тобто станом на 19.03.2025 року справа передана до Дзержинського районного суду передчасно, отже Дзержинський районний суд не мав повноважень вирішувати будь-які процесуальні питання.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи зазначене, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що  позивач у встановлений строк не усунув недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі від 19.03.2025 року, отже дійшов висновку про невиконання вимог статтей 175 та 177 ЦПК України, що є підставою для повернення позовної заяви.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив стягнути з Відповідача кошти в сумі 4051,00 грн, інфляційні витрати в сумі 2279,34 грн, три проценти річних у сумі 441,17 грн та, в якості моральної шкоди 2025,50 грн. 
Зважаючи на невідповідність позовної заяви вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме - відсутній обґрунтований розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми, про стягнення яких пред`явлено позов, не зазначено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не сплачено судовий збір за подачу позовної заяви, ухвалою від 19.03.2025 позовну заяву залишено без руху, Позивачу надано 10-денний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви 
Одночасно попереджено позивача про те, що в разі не усунення недоліків, позовна заява буде повернута позивачу.
Копію ухвали ОСОБА_1 отримав на електронну пошту, яку зазначив у позовній заяві, 20.03.2025 13:20:55, що підтверджується довідкою про доставку документу.
Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначено у статті 175 ЦПК України, а положеннями статті 177 ЦПК України передбачено перелік документів, що додаються до позовної заяви.
Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява має містити найменування сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування та таке інше.
Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
За змістом статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, внесе у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Матеріалами справи доводиться, що встановивши невідповідність позовної заяви вимогам ст. 175 ЦПК України, суд залишив останню без руху, надавши строк для усунення недоліків, які конкретно зазначив у своїй ухвалі.
Посилання апелянта на те, що на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі суд не мав підстав перевіряти наведену в позовній заяві аргументацію щодо правових підстав позову, колегія суддів вважає слушними, оскільки за змістом ст. ст. 13, 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточність формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеність підстав позову за кожною вимогою не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною та її повернення. 
Також не може бути підставою для повернення позовної заяви не надання обґрунтованого розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми, оскільки такий розрахунок може бути уточнений в ході судового розгляду.
Між тим, апелянт не сплатив судовий збір за подачу позовної заяви, вважаючи, що звернувся до суду із позовною заявою про захист прав споживачів, з приводу вказаних доводів колегія суддів зазначає наступне.
Звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 оглти кошти в сумі 4051 грн., інфляційні витрати в сумі 2279,34 грн., три проценти річних у сумі 441,17 та в якості моральної шкоди 2025 грн.

Як вбачається з обґрунтування позовної заяви, наприкінці 2020 року натрапив на псевдоінвестиційну організацію під назвою «Траст Макворі Кепітал» («Trust Macquarie Capital»). У телефонних розмовах брокер компанії «Траст Макворі Кепітал» запропонував позивачеві фінансові послуги, а саме заробіток за рахунок торгів на фінансовій біржі. Брокер описував «Траст Макворі Кепітал» як поважну міжнародну фінансову організацію з багаторічною історією. Скориставшись довірливістю і некомпетентністю в питаннях фінансів та інвестицій позивача, брокер вказаної організації умовив вносити кошти на так званий «торговий рахунок». В період з 17.12.2020 по 04.03.2021 позивач вчинив декілька платежів на загальну суму понад 33000,00 грн. Ці платежі позивач вважав, і як його переконували брокери, були спрямовані та внесення коштів на «торговий рахунок» у цій організації. При цьому всі платежі відображались в особистому кабінеті позивача на веб-сайті «Траст Макворі Кепітал», що додатково переконувало позивача, що кошти дійсно зараховуються на його торговий рахунок.

15.06.2021 з коштів рахунку ОСОБА_1 в AT «Універсал Банк» було здійснено платіж у сумі 4051 грн. на розрахунковий рахунок фізичної особи — підприємця ОСОБА_2 НОМЕР_1 , призначення платежу: «за інформаційну послугу».

З часом позивач зрозумів, що має справу із шахрайською схемою, йому стало відомо, що фінансової організації з назвою «Траст Макворі Кепітал» офіційно не існує ані в Україні, ані за кордоном. Від імені цієї «організації» на території України не виступає жоден легітимний суб`єкт господарської діяльності.

У березні 2021 р. ОСОБА_1 подав заяву до відділу поліції N° 1 Харківського РУП № З ГУНП в Харківській області стосовно вказаних подій.

Зазначив, що особисто не знайомий з відповідачем, ніколи з ним не зустрічався і не спілкувався. У нього з відповідачем ніколи не було і немає дотепер жодних домовленостей (угод, договорів тощо). Жодних послуг відповідач йому не надавав.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно зпунктом 17 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Відтак, з огляду на характер правовідносин, які регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів», його дія поширюється на відносини, які виникають із договорів, актів законодавства та інших угод, які не суперечать Закону.

ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає, що у нього з відповідачем немає жодних домовленостей (угод, договорів тощо), жодних послуг відповідач не надавав.

Отже, виходячи зі змісту позову, не викликає сумнівів, що у спірних правовідносинах позивач не є споживачем послуг, а тому не звільнений від сплати судового збору за подачу позовної заяви.

Доводи апелянта про те, що ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.03.2025 року про залишення позову без руху була постановлена в той період часу, коли ухвала Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2025 року про направлення справи за підсудністю ще не набрала законної сили, оскільки на цю ухвалу була подана апеляційна скарга, тобто станом на 19.03.2025 року справа передана до Дзержинського районного суду передчасно, отже Дзержинський районний суд не мав повноважень вирішувати будь-які процесуальні питання, висновків суду не спростовують, оскільки постановою Харківського апеляційного суду від 05.05.2025 року залишено без змін ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 лютого 2025 року про передачу справи за підсудністю до Дзержинського районного суду.

Отже, отримавши копію ухвали позивачем ОСОБА_1 недоліки так і не були усунуті, також не було і надано клопотання про продовження строку для усунення недоліків, у зв`язку з чим судом першої інстанції було прийнято вірне процесуальне рішення про повернення позовної заяви особі, яка її подала.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, не свідчать про усунення недоліків позовної заяви, наявність яких стала підставою для повернення позовної заяви.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали місцевого суду, яка постановлена з дотриманням вимог закону та достатньо вмотивована недотриманням позивачем норм процесуального права.
При цьому колегія суддів зауважує, що у відповідності до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, ОСОБА_1 не позбавлений права повторно звернутися до суду із позовом.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 29 травня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий –                                                                            Н.П. Пилипчук

Судді –                                                                                                       О.В. Маміна

Ю.М. Мальований