Номер провадження: 22-ц/813/4579/25 
Справа № 504/1925/24
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                        Назарової М.В.,
суддів:                                Коновалової В.А., Кострицького В.В.,
за участю секретаря                Соболєвої Р.М.,
учасники справи: позивач – ОСОБА_1 , відповідачі – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - Служба у справах дітей Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області, Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_4 
на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2025 року, постановлену Комінтернівським районним судом Одеської області у складі: судді Вінської Н.В. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - Служба у справах дітей Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області, Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про відібрання дитини, 

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області, Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про відібрання дитини, в якому просила відібрати у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 малолітню дитину – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та негайно передати його матері – ОСОБА_1 
17 червня 2024 року від представника ОСОБА_1 – адвоката Шалько О.А. до суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просив суд забезпечити позов шляхом встановлення графіку побачень матері ОСОБА_1 та її малолітньої дитини - ОСОБА_5 та зобов`язати відповідачів надати можливість безперешкодного спілкування та побачення матері ОСОБА_1 та її малолітньої дитини ОСОБА_5 .
Заява мотивована тим, що тривалий розгляд справи без можливості спілкування дитини з матір`ю може ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення в разі задоволення позову через зменшення емоційної прив`язки малолітньої дитини до матері через відсутність спілкування. 
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову – задоволено.
Встановлено графік зустрічей матері ОСОБА_1 та її малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання ОСОБА_1 наступним чином: кожного тижня кожного місяця у період з 09:00 години п`ятниці до 20:00 години неділі, з можливістю відвідувати, за бажанням дитини, будь-які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування: їдальні, кафе, ресторани - без присутності інших осіб.
Зобов`язано відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надати можливість безперешкодного спілкування та побачення матері ОСОБА_1 та її малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також спільно їм проводити час - за місцем проживання матері - ОСОБА_1 кожного тижня кожного місяця у період з 09:00 години п`ятниці до 20:00 години неділі без присутності інших осіб.
29.01.2025 через підсистему Електронний суд ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_6 звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідачів на даний час відпала будь яка необхідність у забезпеченні позову оскільки дитина на даний час проживає з відповідачами, а отже ухвала про забезпечення є не виконуваною.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , треті особи Служба у справах дітей Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області, Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про відібрання дитини відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_4 вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, просить скасувати ухвалу суду , прийняту нову ухвалу, якою задовольнити заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 червня 2024 року.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що постановою Житомирського апеляційного суду від 09.01.2025 у справі № 756/404/24 встановлено факти, які мають значення для справи № 504/1925/24 та нівелюють необхідність вжиття заходів забезпечення у справі № 504/1925/24, роблять неможливим виконання ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.06.2024; заходи забезпечення, застосовані вищевказаною ухвалою, не мають належного зв`язку з предметом спору; суд не встановив, з ким проживає дитина, та не отримав доказів про існування спору між позивачем та відповідачем. Це свідчить про відсутність підстав для застосування такого забезпечення; вжиті заходи забезпечення позову за змістом є тотожними задоволенню позовних вимог; позивачем не надано жодних доказів на підтвердження наявності підстав для забезпечення.
Від представника позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_8 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги. 
Зазначає, що матір має безперешкодне право на спілкування зі своїм сином та переважно право на його виховання над іншими особами, зокрема його незаконними представниками. Суд першої інстанції, при задоволенні заяви про забезпечення позову, діяв і найкращих інтересах дитини, адже відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з матір`ю мають переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей та спілкування з матір`ю. А отже, оскаржувана ухвала про забезпечення позову є законною та обґрунтованою.
В судовому засіданні представник ОСОБА_2 – ОСОБА_4 підтримала доводи апеляційної скарги та просила апеляційну скаргу задовольнити. Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_8 апеляційну скаргу не визнав.
Інші учасники справи, зокрема відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомлені у порядку ч. 5 ст. 130 ЦПК України, оскільки їх представники як учасники Електронного суду, про що свідчать довідки про доставку електронного документу 20.06.2025 20:49:58, позивачка ОСОБА_1 повідомлена у порядку ч. 5 ст. 130 ЦПК України, оскільки її представник як учасник Електронного суду, про що свідчить довідка про доставку електронного документу 20.06.2025 20:49:58, третя особа - Служба у справах дітей Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області, Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, повістку отримали 20.06.2025 20:49:58 в особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, що підтверджується довідками (а.с. 197,197 зв), до судового засіданні не з`явилися.
Вказане відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогах оскаржуване судове рішення відповідає.
Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що остаточне рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - Служба у справах дітей Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області, Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про відібрання дитини, судом не ухвалено, й відповідно рішення суду не набрало законної сили, а заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, обставини, з врахуванням яких судом було вжито заходи забезпечення позову, продовжують існувати.
Переглядаючи вказане судове рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів погоджує вказані висновки.
За змістом статей 149, 150 ЦПК України метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до вимог частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.
За правилом частин сьомої, восьмої статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (частина дев`ята, десята статті 158 ЦПК України).
Аналіз правових норм глави 10 розділу І ЦПК України, якими врегульовано скасування заходів забезпечення позову, дає можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову, на розсуд суду, можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо, а також за наявності обставин, зазначених в частині тринадцятій статті 158 ЦПК України.
Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 10 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. 
Зважаючи на це, суд не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Саме вказане є визначальним для правильного вирішення виниклого процесуального питання, що цілком вірно враховано судом.
Як вбачається з матеріалів справи, станом на час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову потреба в забезпеченні позову не відпала, оскільки розгляд справи, по якій було вжито заходи забезпечення позову, тривав, рішення у справі судом не ухвалено, спір існував, тому критерії тимчасовості заходу забезпечення позову не порушені. 
Частиною 3 статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Вказані норми міжнародного права кореспондуються із положеннями статті 141 СК України, відповідно до якої мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, та із положеннями частини третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», в якій вказано, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, ухвала суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у даній справі постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається.
Крім того, частина доводів апеляційної скарги, як-то: прийняття процесуального судового рішення в іншій справі про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_9 про визначення місця проживання дитини (постанова Житомирського апеляційного суду від 09.01.2025 у справі № 756/404/24) жодним чином не впливає на вирішення теперішнього процесуального питання по справі та не свідчить про неможливість вказаного процесуального питання щодо скасування заходів забезпечення позову.
Аналіз змісту доводів апеляційної скарги (відсутність підстав для застосування такого забезпечення; вжиті заходи забезпечення позову за змістом є тотожними задоволенню позовних вимог; позивачем не надано жодних доказів на підтвердження наявності підстав для забезпечення) також свідчить про те, що такі частково зводяться до незгоди із ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.06.2024 про забезпечення позову, яка не є предметом апеляційного перегляду по теперішньому апеляційному провадженню.
Натомість, таке не стосується скасування заходів забезпечення позову, і відсутність підстав для такого скасування вірно встановлена судом.
За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розподіл судових витрат у вигляді сплаченого відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги не проводиться згідно зі статтями 141, 382 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника Голоденко Лесі Олегівни залишити без задоволення. 
Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2025 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови – 30 липня 2025 року

Головуючий                                                        М.В. Назарова

Судді:                                                                В.А. Коновалова

                                                                       В.В. Кострицький