ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
26 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 404/1380/25	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Семененка Я.В., Суховарова А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 квітня 2025 року 
у справі № 404/1380/25
за позовом ОСОБА_1 
до Державної служби України з безпеки на транспорті
про визнання протиправними та скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив:
визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцязнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00003221 від 27.11.2024 року; 
визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцязнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00003222 від 27.11.2024 року. 
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 квітня 2025 року у справі № 404/1380/25 адміністративний позов повернуто позивачу відповідно до п.6 ч.4  ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог.
Суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не взаємопов`язані, підстави виникнення різні (дві різні постанови у справах про адміністративні правопорушення).
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Скаржник вказує, що позовні вимоги об`єднані єдиними предметом доказування – доказами, обидві спірні постанови оскаржуються з тих сам підстав; вважає, що ним не порушено правила об`єднання позовних вимог, а навпаки об`єднано вимоги для швидкого розгляду справи.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).
В той же час частиною 1 статті 172 КАС України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Частиною 2 статті 172 КАС України визначено, що суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:
1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;
2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;
3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.
Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ (ч.3 ст. 172 КАС України).
Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 172 КАС України).
Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам (ч.5 ст.172 КАС України).
Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог (ч.6 ст.172 КАС України).
За наведеного вище правового регулювання підставою для повернення позовної заяви є порушення правил об`єднання позовних вимог за умови неможливості застосування положень ст.172 КАС  України.
В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не порушено вимоги ч. 4, 5 ст. 172 КАС України.
Суд першої інстанції, встановивши, що позивачем пред`явлений позов, в якому оскаржуються  дві різні постанови, винесені у 2024 році, дійшов висновку, що позовні вимоги не взаємопов`язані, підстави виникнення різні.
В той же час, пославшись на приписи ст. 172 КАС України, суд не навів мотивів неможливості застосування положень частини 6 цієї статті, внаслідок чого дійшов помилкового та передчасного висновку про наявність підстав для застосування п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Подібна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28.11.2019  у справі № 640/16147/19, від 17.06.2021 у справі № 640/27758/20.
Суд апеляційної інстанції також враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 5 грудня 2018 року (справа №11-989заі18) зазначила, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала про повернення позовної заяви винесена судом першої інстанції необґрунтовано, тому відповідно до ст. 320 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 311, 320, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд - 
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 квітня 2025 року у справі № 404/1380/25 скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України та касаційному оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров