Справа № 456/5947/24                        Головуючий у 1 інстанції: Сас С. С 
Провадження № 22-ц/811/1361/25                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 липня 2025 року м.Львів 
Справа № 456/5947/24
Провадження № 22-ц/811/1361/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів», яка підписана його представником - Стеценком Максимом Владленовичем, на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області, постановлену у м. Стрий 27 березня 2025 року у складі судді Саса С.С. у справі за позовом ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,-

встановив:

^
6 листопада 2024 року ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 

Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 14 лютго 2025 року позов задоволено. Ухвалено тягнути з відповідача в користь позивача 17 925 грн. заборгованості за кредитним договором та 3 028 грн. судового збору.

5 березня 2025 року педставник ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» Стеценко М.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі. Просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 7 100 грн. В обгрунтування заяви посилається на те, що 14 лютого 2025 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області у справі ухвалено заочне рішення, яким задоволено позов ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та стягнуто з  ОСОБА_1  на користь товариства 17 925 грн. заборгованості за  кредитним договором, 3 028 грн. судового збору, всього: 20 953 грн. Однак, судом не вирішено питання щодо стягнення витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 березня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» Стеценка М.В. про ухвалення додаткового рішення у справі.

Ухвалу суду через свого представника Стеценка М.В. оскаржує ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів». В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та стягнути з ОСОБА_1 7 100 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Вказує, що відповідно до ч.2 ст. 15 ЦПК України, представництво у суді як вид правничої допомоги встановлено законом. З метою захисту порушених прав та законних інтересів ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» уклало договір про надання правничої допомоги №0924-1 від 2 вересня 2024 року з Адвокатським об?єднанням «Правовий курс». Відповідно до п.п. 1.1. договору об?єднання бере на себе зобов?язання по наданню клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги у відповідності з умовами цього договору, а клієнт зобов?язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов договору. Сторони у п.п. 4.1 договору визначили, що клієнт сплачує на користь об?єднання винагороду, зокрема у розмірі 7 100 грн. за підготовку та направлення/подачі однієї позовної заяви, апеляційної скарги, касаційної скарги, заяви про видачу судового наказу. Вказує, що 2 вересня 2024 року підписано акт приймання-передачі наданої правової допомоги, відповідно до якого, вказується розмір та обсяг наданої правової допомоги із зазначенням вартості послуги. Відповідно до акту вартість наданих послуг становить 7 100 грн. Вказану суму сплачено позивачем об?єднанню в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією від 24 жовтня 2024 року №1d4679. Стверджує, що на підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано: договір №0924-1 про надання правової допомоги від 3 вересня 2024 року, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 21 жовтня 2024 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом мають бути враховані критерії об?єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв?язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та фінансового стану обох сторін. Посилається на постанову Верховного Суду від 23 листопада 2020 року у справі №638/7748/18, Вважає, що акт приймання-передачі виконаних робіт є належним доказом, навіть якщо на ньому відсутній підпис виконавця. У такому випадку доказова сила акта повинна оцінюватися разом із іншими документами, наявними у справі. Відповідно до п.10.8 договору про надання правничої допомоги сторони погодили, що електронні документи, в тому числі договір №0924-1, додаткові угоди, додатки, розрахункові документи, акти, звіти, реєстри, рахунки на оплату тощо), надіслані, сформовані з допомогою сервісу електронного документообігу, підписані електронним підписом та належним чином направлені відповідній стороні, є оригінальними та прирівнюються до оригінальних примірників документів на паперових носіях, підписаних власноручно уповноваженими представниками сторін. Згідно із п. 10.13 договору, невід?ємною частиною цього договору є наступні додатки : форма реєстру боржників, форма акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, реєстр погашеної заборгованості, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги. Відповідно до ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності правочину, а саме: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Акт приймання-передачі є документом, що фіксує факт виконання послуг та передачу їх результату замовнику відповідно до договору. 

Належно повідомлені про час та місце розгляду справи її учасники в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не подали, що відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, в враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 лютого 2025 року задоволено позов ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, вирішено стягнути з  відповідача на користь позивача 17 925 грн. заборгованості за  кредитним договором, 3 028 грн. сплаченого судового збору, всього: 20 953 грн.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат на правничу допомогу (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також фінансового стану обох сторін.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, розрахунок таких витрат по виконаній роботі, тоді у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат.

Судом встановлено, що на підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду договір №0924-1 про надання правової допомоги від 3 вересня 2024 року, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 21 жовтня 2024 року.

Однак, представником товариства не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у справі.

Інформація, яка міститься в договорі про надання правової допомоги, не може вважатись тим розрахунком - детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. 

Відповідно до постанови Верховного Суду від 23 листопада 2020 року у справі № 638/7748/18, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку - детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги, позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні заяви ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» про ухвалення додаткового рішення у справі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскарженої ухвали не встановлені.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів», яка підписана його представником - Стеценком Максимом Владленовичем, залишити без задоволення.
Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Повний текст постанови складено і підписано 8 липня 2025 року.

Головуючий_-_____________________Т. І. Приколота

Судді: _____________ Ю.Р Мікуш _____________________ Р.В. Савуляк