УХВАЛА
 
06 серпня 2025року
м. Київ
 
справа № 521/21653/19
провадження № 61-9612ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Пуйдою Євгеном Юрійовичем, на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 16 вересня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року у справі за позовом  ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Житлово-будівельного кооперативу «Приморський сбірний-2» про захист прав споживачів, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Житлово-будівельного кооперативу «Приморський сбірний-2» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2019 року ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, у якому просив стягнути з відповідачки матеріальну шкоду у розмірі 50 000,00 грн, моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн, та понесені судові витрати.
Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 03 липня 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи - ЖБК «Приморський сбірний-2».
19 серпня 2020 року до Малиновського районного суду міста Одеси звернувся ЖБК «Приморський сбірний-2» з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, в якій просить стягнути з відповідачки матеріальні збитки у розмірі, визначені судово будівельно-технічної експертизи.
Протокольною ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 27 серпня 2020 року прийнято позовну заяву третьої особи ЖБК «Приморський сбірний-2» та об`єднано з первісним позовом.
07 вересня 2020 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ЖБК «Приморський сбірний-2» про захист прав споживачів, у якій просила суд зобов`язати ЖБК «Приморський сбірний-2» здійснити усунення несправностей каналізаційної труби внутрішньо будинкової системи водовідведення, яке знаходиться між поверховим перекриттям квартир АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 .
Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 16 вересня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задоволено частково.Стягнено із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 30 991,00 грн. 
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ЖБК «Приморський сбірний-2» про захист прав споживачів - відмовлено.
В задоволенні позовних вимог ЖБК «Приморський сбірний-2» до ОСОБА_3  - відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 16 вересня 2024 року в оскаржуваній частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди скасовано та в цій частині ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди відмовлено.
25 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить змінити рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 16 вересня 2024 року та стягнути із ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 58 037,00 грн, скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом спору у даній справі є вимоги про захист прав споживача шляхом здійснення усунення несправностей каналізаційної труби внутрішньо будинкової системи водовідведення, відшкодування майнової та моральної шкоди ціною позов 70 000,00 грн, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн * 250 = 757 000,00 грн), а тому судові рішення у справі не підлягають касаційному оскарженню..
У касаційній скарзі зазначено, що справа оскаржується до Верховного Суду згідно з підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, зокрема, зазначена справа має виняткове значення для заявника. Вказує, що ОСОБА_1 мешкав з батьками у квартирі             АДРЕСА_3 . Після залиття квартири стан здоров`я   ОСОБА_2 різко погіршився та він незабаром помер підчас розгляду даної справи у суді першої інстанції, не дочекавшись законного рішення суду.  ОСОБА_1  мешкає у пошкодженій квартирі з мамою, за якою необхідний постійний догляд на непрофесійній основі з боку позивача. ОСОБА_1  веде скромний спосіб життя, отримує допомогу з управління соціального захисту населення вХаджидбейському районі м. Одеси у розмірі 2 120,00 грн. Його дохід є мінімальним істановить 8 000,00 грн у місяць. Таким чином позивач залишився єдиним відповідальним членомродини, який опікується літньою матір`ю, що проживає у тій же квартирі. Матеріальне становище позивача є скрутним, а відшкодування завданихзбитків - єдине джерело коштів, необхідних для приведення житла до придатного для життя стану. Суди попередніх інстанцій, незважаючи на вказані обставини, формально підійшли до оцінки доказів та не надали належної оцінки моральній складовій справи, а також соціальній уразливостіпозивача. Такий підхід порушує засади справедливого судочинства. Оскільки предметом позову є відшкодування збитків,що мають особливу вагу згідно з практикою Європейського судуз прав людини (зокрема, стаття 8 Конвенції), справа не може вважатися «малозначною» у змісті правових наслідків для позивача. Просить відкрити касаційнепровадження, визнавши, що справа має виняткове значення, а її результат безпосередньо впливає на життєві умови, гідність та можливість догляду за немічною матір`ю, а також на моральне усвідомлення втрати найближчої людини - батька. 
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).
Результат аналізу змісту касаційної скарги свідчить, що касаційна скарга може мати виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу (підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому судове рішення у справі підлягає касаційному оскарженню.
Разом з касаційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому заявник посилається на те, що повний текст оскаржуваної постанови від 05 червня 2025 року отримано представником ОСОБА_1 в особистому кабінеті системи «Електронний Суд» 27 червня 2025 року. Тому просить поновити строк на касаційне оскарження.
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.
Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду та Верховного Суду України: від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 369/8038/17, від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, від 25 квітня 2018 року у справі № 522/8363/13-ц, від 20 грудня 2022 року у справі № 335/13093/21, від 06 серпня 2018 року у справі № 686/11256/16-ц, від 25 лютого 2019 року у справі № 369/8038/17).
Зважаючи на те, що доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у цій справі та витребувати матеріали справи.
Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 16 вересня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року.
Відкрити касаційне провадження у справі № 521/21656/19.
Витребувати з Хаджибейського районного суду міста Одеси цивільну справу № 521/21656/19 за позовом  ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Житлово-будівельного кооперативу «Приморський сбірний-2» про захист прав споживачів, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Житлово-будівельного кооперативу «Приморський сбірний-2» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                       Є. В. Краснощоков
 
 Д. А. Гудима       
 
П. І. Пархоменко