Справа № 344/4756/25 
Провадження № 33/4808/412/25 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М. 
Суддя-доповідач Кукурудз 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., з участю секретаря судового засідання Когут І.Я.,  в режимі відеоконференцзв`язку  з участю захисника Сидоренко В.В. в інтересах ОСОБА_1 розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника Сидоренко В.В. на постанову Івано-Франківського міського суду від  29 квітня 2025 року щодо  за ч.1 ст. 130 КУпАП, - 
                                                      в с т а н о в и в:
З матеріалів справи, слідує, що водій ОСОБА_1   13.03.2024 року о 19 год. 41 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Євгена Коновальця, 225,  керував транспортним засобом марки "Mazda", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного приладу "Alcotest Drager", результат позитивний, 4, 98% проміле. Після незгоди з результатом огляду, направлений у медичний заклад охорони здоров`я, пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння та згідно висновку лікаря нарколога №104 перебував у стані алкогольного сп`яніння.  Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9"а" Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
Постановою Івано-Франківського міського суду від 29.04.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП  та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнено з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
Оскаржуючи вказану постанову захисник Сидоренко В.В. вважає її незаконною, необґрунтованою, оскільки прийнята з порушеннями норм права.
Вказує, що суд  не з`ясував всіх фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам справи, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до винесення незаконної постанови суду. 
Під час складання протоколу не дотримано вимог чинного законодавства щодо належності та допустимості доказів, працівниками поліції не вжито належних заходів щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, не надано жодних належних і допустимих доказів, які могли б підтвердити факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, а факт вчинення правопорушення не зафіксовано належним чином, як того вимагає КУпАП. 
Стверджує, що відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.
Працівниками поліції не доведено факту наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння.
Відеоматеріали щодо ОСОБА_1   є неповними, переривчистими, тому не можуть слугувати беззаперечним доказом у справі.
Постанова суду першої інстанції грунтується виключно на припущеннях, за відсутності належних, достовірних, беззаперечних та достатніх доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 . 
Просить постанову суду  щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
Окрім того, до початку апеляційного розгляду справи захисник Сидоренко В.В. надіслав до суду ряд клопотань, про виклик поліцейських, про участь у розгляді справи в режимі відеоконференцзвязку, про визнання результатів медичного огляду недійсними, про фіксацію судового розгляду технічними засобами, про повне дослідження матеріалів справи у судовому засіданні, про витребуваня засвідчених копій документів, що підтверджують проходження огляду 13.03.2025 року ОСОБА_1 на стан спяніння. Клопотання про витребування відеозапису, про призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації, про долучення документів.     
Заслухавши апелянта, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як  слідує  з  матеріалів  справи  (а.с.1) ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 а  Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Суд першої інстанції встановив фактичні обставини справи і його висновок про винність ОСОБА_1   у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладене на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами є обґрунтованим.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.
Обґрунтування невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі захисника, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:
-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 270623 від 13.03.2025, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, відповідно до якого водій ОСОБА_1   13.03.2024 року о 19 год. 41 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Євгена Коновальця, 225,  керував транспортним засобом марки "Mazda", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
- даними тесту № 3809 відповідно до якого результат позитивний 4,98 ‰ ;
- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», результати огляду - 4,98 ‰. 
- Направленням на огляд в медичний заклад КНП ПОК ЦПЗ ІФОР,
- Медичний висновок №104 від 13.03.2025 року відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння.
- Зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення  серії ЕПР 1 270623,
- письмова відмова від пояснень ОСОБА_1 ,
- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
- копією протоколу серії ЕПР 1 №270606 відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.
- даними відеозапису з якого вбачається, що ОСОБА_1 вчинив дорожньо транспортну пригоду в стані алкогольного сп`яніння, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager». Однак після не згоди з результатом огляду пройшов огляд в медичному закладі. 
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.
В матеріалах справи міститься відеозапис. Дані відеозапису узгоджуються з іншими матеріалами справи, а тому відсутні підстави вважати його неналежним доказом у справі, як про те зазначає апелянт.
В протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис ОСОБА_1 , який свідчить про те, що йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУПАП, а тому доводи апелянта в цій частині є неприйнятними.
Суддя, розглядаючи справу, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_1 містять ознаки правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм  процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Доводи наведені в апеляційній скарзі захисника щодо скасування постанови Івано-Франківського міського суду від 29.04.2025 року щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки судом не з`ясовано всіх фактичних обставин, а також не досліджено всіх доказів, не надано вірної правової оцінки обставинам і фактам справи  суд розцінює їх як ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.
Доводи наведені в апеляційній скарзі  з приводу того, що  матеріали справи відносно ОСОБА_1 складені з грубими процесуальними порушеннями вважаю  безпідставними, та такими, що не спростовують факту вчинення  ним правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
Судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.
Крім того, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо ОСОБА_1 останній не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в  діях ОСОБА_1   складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративне правопорушення.
Вимога захисника Сидоренко В.В. в клопотанні про те, щоб ОСОБА_1 не позбавляли права керування транспортними засобами, оскільки використання автомобіля йому необхідне для здійснення своїх службових обовязків , так як він проходить військову службу на посаді водія-механіка, до задоволення непідлягає.
Що стосується інших клопотань поданих захисником, то вони не підлягають до задоволення, оскільки вони були предметом розгляду в суді першої інстанції та перевірені у судовому засіданні апеляційного суду. 
Так , санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративне стягнення в тому числі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вказаний вид стягнення є безальтернативним та призначається обов`язково, в разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Інші підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказані й під час перевірки справи в апеляційному суді не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події.
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.
На підставі вищенаведеного, керуючись  ст. 294  КУпАП, -
                                                    п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Сидоренко В.В. в інтересах ОСОБА_1    залишити без задоволення.
Постанову  Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області  від 29.04.2025  року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП -  без змін.
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.
Суддя Івано-Франківського 
апеляційного суду                                                                                              Б.І. Кукурудз