ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/2273/24                                        Головуючий суддя І інстанції Гримайло А. М.
Провадження № 22-ц/818/2054/25                                Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, пов`язаних із застосуванням Закону України «Про захист прав споживачів»

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2025 року                                                                        м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого                                        Яцини В.Б.
суддів колегії                                         Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання        Холод М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський» на додаткове рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2024 року, у справі № 642/2273/24, за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хана Антона Олександровича про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський» судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Холодногірська 18», про захист прав споживача,
в с т а н о в и в:
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 27.08.2024 (повний текст 06.09.2024) позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Холодногірська 18», про захист прав споживача, задоволено у повному обсязі. 
Визнано таким, що припинив свою дію Договір № 11 про надання експлуатаційних послуг від 14.05.2021, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський», починаючи з 01.03.2023.
Зобов`язано ТОВ «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський» припинити усі нарахування по Договору № 11 про надання експлуатаційних послуг від 14.05.2021, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський», починаючи з 01.03.2023.
Визнано таким, що припинив свою дію Договір № 11 на посередницькі послуги від 14.05.2021, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський», починаючи з 08.11.2022.
Зобов`язано ТОВ «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський» припинити усі нарахування по Договору № 11 на посередницькі послуги від 14.05.2021, укладеному між ОСОБА_1 та ТОВ «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський», починаючи з 08.11.2022.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський» на користь держави судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.
19 грудня 2024 позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача 11 000,00 грн. витрат на правову допомогу.
25 грудня 2024 представник відповідача – адвокат Дзюба І. М. подала клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу. В обґрунтування клопотання зазначила, що суд повинен відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат на професійну (правничу) допомогу у зв`язку з відсутністю підстав для їх задоволення або зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, оскільки судові витрати у розмірі 11 000 грн. не є співмірними зі складністю справи та виконаним адвокатом робіт та обсягом наданих адвокатських послуг, що є підставою для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України.
П. 1.1 Договору про надання правової допомоги № 03-04/2024-ф від 12.04.2024 року та п.1.1. Договору № 06-06/2024-ф про надання правової допомоги від 19.06.2024 року не містять обсягу послуг, які адвокат повинен надати позивачу у справі № 642/2273/24. Крім того, п. 5.1 розділу 5 Договору не передбачено оплата за надання правової допомоги, передбаченої п. 2.1.1 Договору, оскільки Договір передбачає оплату тільки за надані послуги визначені п. 1.1. Договору. Відповідно до п.1.1. розділу 1 Додаткової угоди від 01.05.24 до даного Договору № 03-04/2024-ф про надання правової допомоги, Клієнт сплачує винагороду Виконавцю в розмірі 3 500 грн. відповідно до п. 5 Договору №03-04/2024-ф про надання правової допомоги. Відповідно до п.1.1. розділу 1 Додаткової угоди від 16.12.24 до даного Договору № 06-06/2024-ф про надання правової допомоги, Клієнт сплачує винагороду Виконавцю в розмірі 7 500 грн. відповідно до п. 5 Договору № 03-04/2024-ф про надання правової допомоги. Таким чином, зазначені позивачем в актах, рахунках-фактури, в детальному описі робіт послуги, надані адвокатом відповідно до Договору №03-04/2024-ф та Договору №06-06/2024-ф про надання правової допомоги не підлягають оплаті, оплаті за даним Договором підлягають послуги, в обсязі, який передбачений п.1.1. Договору, в переліку якого зазначений позивачем обсяг робіт не є передбаченим, у зв`язку з чим суд повинен відмовити позивачу у задоволенні даної заяви про стягнення з відповідача витрат на професійну ( правничу) допомогу у повному обсязі.
Вважала, що фіксована сума послуги у розмірі 3 500 грн. за підготовку позовної заяви є завищеною відповідно до ціни позову (немайновий спір), не пропорційною до предмету спору та не співмірною зі складністю справи, позовна заява є ідентичною позовній заяві, яка була підготовлена адвокатом Ханом А. А. в іншій справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ТОВ «ПЕОЖБ «Олександрівський», тому позивач міг понести витрати за підготовку позовної заяви, вартість складання якої не може перевищувати 500,00 грн.; фіксований розмір представництва в судових засіданнях загальною вартістю 5 500 грн. є завищеною та не може перевищувати 3500,00 грн.; відповідь на відзив є за своїм змістом ідентичною відповіді на відзив ОСОБА_3 у справі № 642/7065/23, тому реальний обсяг робіт дорівнює 500 грн. 00 коп.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 26грудня 2025 року заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Хана А. О. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський» судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 11000 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський» подало апеляційну скаргу, у якій просить додаткове рішення скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви, або зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу Позивачу – ОСОБА_1 по справі № 642/2273/24, які він поніс в Ленінському районному суді м. Харкова до розміру 4 500,00 грн .
Апеляційна скарга мотивована тим, що додаткове рішення ухвалено судом з порушенням норм процесуального права. Виходячи із незначної складності категорії справи, наявності сталої судової практики, обставин справи, керуючись критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), розумності їх розміру, можна зробити висновок, що вимога позивача щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з оплатою юридичних послуг, у розмірі 11 000,00 грн є неспівмірною і необґрунтованою.
Вказав, що відповідач не погоджується з висновками суду І інстанції, оскільки вони зроблені судом не досліджуючи детально докази, які були надані представником Позивача, відхиляючи заперечення Відповідача викладені в клопотанні про зменшення розміру судових витрат та наданих пояснень в судовому засіданні, в яких Відповідач посилався на обставини які мають суттєве значення при визначенні суми витрат на професійну (правничу) допомогу які дійсно міг понести ОСОБА_1 . Відповідач – ТОВ ПЕОЖБ «Олександрівський» не заперечував в клопотанні про зменшення розміру судових витрат та не заперечує при подані даної апеляційної скарги щодо факту укладення між Позивачем та адвокатом Ханом А.О. договорів, додаткових угод, актів приймання-передачі виконаних робіт, складання детального опису виконаних робіт як і не заперечуємо щодо свободи договору, в якому сторони самостійно можуть визначити та погодити умови що є виключним правом сторін договору, в даному випадку Позивача та його адвоката Хана А.О. Суд невірно розтлумачив викладені в клопотанні про зменшення розміру судових витрат обставини на які посилався Відповідач. Відповідачем в заяві про зменшення розміру судових витрат було заначено що Договір №03-04/2024-ф про надання правової допомоги від 12.04.2024 року та Договір №06-06/2024-ф про надання правової допомоги від 19.06.2024 року, які є підставою для визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, які поніс Позивач та які стягуються з Відповідача повинні відповідати вимогам діючого законодавства України.
Зауважує, що у разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18. У пункті 128 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 (Провадження № 12-14гс22) Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. Таким чином, суд І при ухваленні рішення не взяв до уваги доводи ТОВ «ПЕОЖБ «Олександрівський» щодо відсутності у договорі розміру гонорару та порядку його обчислення та відсутності додаткової угоди щодо визначення розміру гонорару та порядку його обчислення за надані послуги Адвокатом що визначені п. 2 Договору№ 03-04/2024-ф та Договору № 03- 04/2024-ф що виключає можливість задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат. Ще раз наголошуємо, що Додаткова угода від 01.05.2024 передбачає винагороду в розмірі 3500 грн. відповідно до п. 5 Договору за надання правової допомоги визначеної п.1.1. Договору, а не п. 2 даного Договору, додаткова угода від 16.12.2024 року передбачає винагороду в розмірі 7 500 грн. також відповідно до п. 5 Договору за надання правової допомоги визначеної п.1.1. Договору, а не п. 2 даного Договору. На підставі викладеного, враховуючи правові висновки Верховного суду, вважаємо, що суд першої інстанції повинен був відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у повному обсязі, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги, а умовами Договору №03-04/2024-ф та Договору №06-06/2024-ф Сторони не узгодили розмір та порядок оплати за правову допомогу зазначену п.2.1.1., а тому суд повинен був відмовити Позивачу у задоволенні даної заяви про стягнення з Відповідача витрат на професійну ( правничу) допомогу у повному обсязі.
Вказав, що суд І інстанції не взяв до уваги при ухваленні рішення доводи та докази Відповідача щодо завищеної суми послуг за підготовку позовної заяви по даній справі у розмірі 3 500 грн. дійшовши до висновку , що Адвокатом Ханом А.О. підготовлено позовну заяву ОСОБА_1 (абзац 4 сторінка 5 додаткового рішення) без обґрунтування відхилення доводів та доказів Відповідача. Так, Відповідач звернув увагу суду І інстанції та надав відповідні докази ( копію позовної заяви ОСОБА_2 ), що Адвокат Хан А.О. підготовив позовну заяву для Позивача ОСОБА_1 за змістом ідентичну позовній заяві яка була підготовлена Адвокатом Ханом А.А. в іншій справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ТОВ «ПЕОЖБ «Олександрівський» яка також була подана до Ленінського районного суду м. Харкова але раніше за позовну заяву ОСОБА_1 . За змістом позовна заява складається з чотирьох сторінок, три сторінки містять зміст обставин справи, з яких тільки півтори сторінки містять норми права- Закон України «Про захист прав споживачів» та норми статті Цивільного кодексу України. Таким чином, враховуючи зміст позовної заяви яка є не великим за обсягом, не містить нових джерел права та є ідентичним за змістом з позовною заявою ОСОБА_2 яка була складена та подана раніше, вважаємо, що Позивач міг понести витрати за підготовку позовної заяви, вартість складання якого враховуючи вищевикладене не може перевищувати 500,00 грн, оскільки в Позовній заяві ОСОБА_1 було замінено тільки номер договору, та дані ОСОБА_2 на дані ОСОБА_1 , а все інше залишилося незмінним, а тому заявлена Адвокатом Хан А.О. сума до відшкодування у розмірі 3 500 грн. за складання позовної заяви є занадто завищеною та не підтвердженою матеріалами справи.
Вказав, щодо представлення інтересів у суді по справі № 642/2273/24 вартістю 5 500 грн.00 коп., суд І інстанції при ухваленні рішення в даній частині не взяв до уваги доводи Відповідача, вийшов за межи заявлених Позивачем вимог, додавши в перелік послуг які підлягають відшкодуванню- прибуття до суду та очікування в суді по даній справі ( останній абзац сторінки 5 додаткового рішення), які не заявлялися представником Позивача адвокатом Ханом А.О. до відшкодування та враховуючи їх при розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу які підлягають відшкодуванню Відповідачем ухвалюючи незаконне додаткове рішення в цій частині про стягнення з Відповідача суми витрат у розмірі 5 500,00 грн. за представництво інтересів чим порушив ч.1, ч.2 ст. 13 ст. ЦПК України.
Зазначив, що відповідно до матеріалів справи представник Позивача приймав участь у
підготовчих судових засіданнях по справі № 642/2273/24 три рази і один раз при розгляді справи по суті. Підготовчі судові засідання були тривалістю максимум до 15 хвилин кожна, а
тому разом у підготовчих засіданнях представник Позивача Витратив десь до 40 хвилин. При розгляді справи по суті у судовому засіданні яке було призначене на 01.10.2024 Адвокат Хан А.О. витратив 23 хвилини, це саме час слухання справи призначене на 01.10.24 року на 10.00 год. відповідно до Протоколу судового засідання 3416465, а на судове засідання призначене на 06.12.2024 року , адвокат Хан А.О. написав заяву про слухання справи за його відсутністю.
       Таким чином, враховуючи викладене, адвокат Хан А.О. приймав участь у чотирьох судових засіданнях з витраченим часом на представлення інтересів позивача в 55 хвилин, що є дійсним обсягом виконаної роботи Адвокатом Ханом А.О. по даній справі, який не відповідає визначеною Адвокатом Ханом А.О. у акті, рахунку та детальному описі робіт розміру витрат на даний вид послуг у сумі 5 500 грн що є завищеною Позивачем по справі. Вважаємо, що витрати на даний вид послуг Позивач поніс у розмірі 3 500,00 грн.
Також зазначив, що враховуючи, що єдиним процесуальним документом в даній справі є Відповідь на відзив, яка була тільки складена Адвокатом Ханом А.О. що за своїм змістом є ідентичною відповіді на відзив ОСОБА_3 у справі № 642/7065/23, в якій Адвокат Хан А.О. не наводить нових джерел права, не викладає нові обставини справи, не додає нових доказів, а повторює зміст як позовної заяви ОСОБА_1 так і відповідь на відзив ОСОБА_3 , то вважаємо що сума даних послуг є завищеною Позивачем , а реальний обсяг робіт , який було витрачено Адвокатом Ханом А.О. дорівнює 500 грн. 00 коп.
Звертає увагу суду ІІ інстанції звернути увагу, що представником Городнійчука А.А. Адвокатом Ханом А.О. після подачі позовної заяви та доказів в обґрунтування позовних вимог, в якій було зазначено попередній розрахунок суми судових витрат у розмірі 9 000 грн., більше будь яких нових доказів, додатків подано до суду не було, як і не було вивчено Адвокатом Ханом А.А. нових джерел права для захисту свого клієнта Позивача по справі – Городнійчука А.А., що відповідає наявним в матеріалах справи доказам, в першу чергу змісту відповіді на відзив, який є єдиним процесуальним документом поданим особисто Городнійчуом А.А. без будь яких додаткових доказів по справі. Таким чином, враховуючи вищевикладене, сума заявлена Позивачем до відшкодування не може перевищувати суму, яку Позивач зазначив в попередньому розрахунку суми судових витрат у розмірі 9 000,00 грн., оскільки Позивач не довів відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України перевищення судових витрат на суму 2 000 грн.
Вважає, що додаткове рішення Ленінського районного суду м. Харкова, ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильного застосування норм матеріально права повинно бути переглянуто в апеляційному порядку, враховуючи вищевикладені Відповідачем обставини щодо наявності підстав для відмови у задоволенні заяви Позивача щодо стягнення судових витрат на професійну (правничу) допомогу та підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 4 500, 00 грн. враховуючи норми цивільно процесуального кодексу України та практику Верховного суду.
Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Хан А.О., представника відповідача адвоката Дзюба І.М., розглянула справу за відсутності інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги. 
Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується та судом встановлено, що 12.04.2024 між адвокатом Хан А.О. та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правової допомоги № 03-04/2024-ф.
Згідно п. 1.1 вказаного Договору, його предметом є зобов`язання адвоката надавати правову допомогу з погоджених правових питань та у погоджених обсягах, згідно п. 5.1 даного Договору (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується прийняти надану правову допомогу та оплатити за надання правової допомоги винагороду (гонорар) та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 2.1.1 Договору передбачено, що адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту з наступних питань: вчиняє всі необхідні правові та процесуальні дії, представляє клієнта в ТОВ «ПЕОЖБ «Олександрівський» та в Ленінському районному суді м. Харкова. П. 5.1 передбачено, що за надання допомоги, визначеної п.1.1 Договору, клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) та фактичні витрати в розмірі та в порядку, що узгоджуються сторонами, про що укладається додаткова угода до даного Договору.
01.05.2024 між адвокатом Хан А.О. та позивачем ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору № 03-04/2024-ф від 12.04.2024 про надання правової допомоги, згідно з якою сторони погодили, що відповідно до п. 5 Договору № 03-04/2024-ф від 12.04.2024 про надання правової допомоги клієнт сплачує винагороду виконавцю в розмірі 3500 грн., винагорода сплачується протягом 3 днів з моменту отримання коштів у якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за відповідним рішенням суду та на підставі наданого клієнту виконавцем рахунку-фактури. 
Також до заяви додано Акт до Договору № 03-04/2024-ф від 12.04.2024 здачі-прийняття робіт (надання послуг) про надання правової допомоги, а саме: підготовка позовної заяви до Ленінського районного суду м. Харкова до ТОВ ««ПЕОЖБ «Олександрівський» в порядку ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», загальна вартість складає 3500,00 грн.
       Окрім цього, до акту додано рахунок-фактуру № РФ-1 від 01.05.2024 за Договором №03-04/2024-ф від 12.04.2024 про надання правової допомоги та детальний розрахунок наданої правової допомоги за Договором, згідно з якими адвокатом здійснена підготовка позовної заяви вартістю 3500,00 грн.
19.06.2024 між адвокатом Ханом А.О. та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правової допомоги № 06-06/2024-ф.
Згідно п. 1.1 вказаного Договору, його предметом є зобов`язання адвоката надавати правову допомогу з погоджених правових питань та у погоджених обсягах, згідно п. 5.1 даного Договору (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується прийняти надану правову допомогу та оплатити за надання правової допомоги винагороду (гонорар) та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 2.1.1 Договору передбачено, що адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту з питань вчинення всіх необхідних правових та процесуальних дій, представлення клієнта в Ленінському районному суді м. Харкова по справі №642/2273/24. П. 5.1 передбачено, що за надання допомоги, визначеної п. 1.1 Договору, клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) та фактичні витрати в розмірі та в порядку, що узгоджуються сторонами, про що укладається додаткова угода до даного Договору.
16.12.2024 між адвокатом Ханом А.О. та позивачем ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору № 06-06/2024-ф від 19.06.2024 про надання правової допомоги, згідно з якою сторони погодили, що відповідно до п. 5 Договору № 06-06/2024-ф від 19.06.2024 про надання правової допомоги клієнт сплачує винагороду виконавцю в розмірі 7500,00 грн., винагорода сплачується протягом 3 днів з моменту отримання коштів у якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за відповідним рішенням суду та на підставі наданого клієнту виконавцем рахунку-фактури. 

До заяви додано Акт до Договору № 06-06/2024-ф від 19.06.2024 здачі-прийняття робіт (надання послуг) про надання правової допомоги, а саме: представлення інтересів клієнта у суді, складення процесуальних документів у справі № 642/2273/24, загальна вартість складає 7500,00 грн.
До акту додано рахунок-фактуру № РФ-1 від 16.12.2024 за Договором № 06-06/2024-ф від 19.06.2024 про надання правової допомоги та додаткової угоди до цього договору від 16.12.2024 та детальний розрахунок наданої правової допомоги за Договором, згідно з якими адвокатом здійснено представництво інтересів у суді по справі 642/2273/24 на суму 5500,00 грн. та підготовка процесуальних документів (заяви, відповідь на відзив) на суму 2000,00 грн., загальна вартість наданих послуг склала 7500,00 грн.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

25 грудня 2024 представник відповідача – адвокат Дзюба І. М. подала клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу. 
Клопотання мотивована тим, що суд повинен відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат на професійну (правничу) допомогу у зв`язку з відсутністю підстав для їх задоволення або зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, оскільки судові витрати у розмірі 11 000 грн. не є співмірними зі складністю справи та виконаним адвокатом робіт та обсягом наданих адвокатських послуг, що є підставою для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України.
Зауважила, що фіксована сума послуги у розмірі 3 500 грн. за підготовку позовної заяви є завищеною відповідно до ціни позову (немайновий спір), не пропорційною до предмету спору та не співмірною зі складністю справи, позовна заява є ідентичною позовній заяві, яка була підготовлена адвокатом Ханом А. А. в іншій справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ТОВ «ПЕОЖБ «Олександрівський», тому позивач міг понести витрати за підготовку позовної заяви, вартість складання якої не може перевищувати 500,00 грн.; фіксований розмір представництва в судових засіданнях загальною вартістю 5 500 грн. є завищеною та не може перевищувати 3500,00 грн.; відповідь на відзив є за своїм змістом ідентичною відповіді на відзив ОСОБА_3 у справі № 642/7065/23, тому реальний обсяг робіт дорівнює 500 грн. 00 коп. Виходячи із змісту норми ч. 4 ст. 141 ЦПК України, сума заявлена позивачем до відшкодування не може перевищувати суму, яку позивач зазначив в попередньому розрахунку суми судових витрат у розмірі 7 000,00 грн., тому вбачала підстави для відмови у задоволенні заяви позивача щодо стягнення судових витрат на професійну (правничу) допомогу та підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 4 500, 00 грн.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц.
Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 зазначено, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Як вбачається з матеріалів справи, до акту додано рахунок-фактуру № РФ-1 від 16.12.2024 за Договором № 06-06/2024-ф від 19.06.2024 про надання правової допомоги та додаткової угоди до цього договору від 16.12.2024 та детальний розрахунок наданої правової допомоги за Договором, згідно з якими адвокатом здійснено представництво інтересів у суді по справі 642/2273/24 на суму 5500,00 грн. та підготовка процесуальних документів (заяви, відповідь на відзив) на суму 2000,00 грн., загальна вартість наданих послуг склала 7500,00 грн.
Однак, у позовній заяві ОСОБА_1 вказано, що попередній розрахунок суми судових витрат становить 9000,00 грн.
Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19), від 23 травня 2022 року у справі № 724/318/21 (провадження № 61-19599св21).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).
Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру  з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу, та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
У постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі №903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердження таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Наведена правова позиція викладена в додатковій Постанові Верховного суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
В апеляційній скарзі (як і в клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які подібні за своїм змістом) відповідач просив стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.
З урахуванням складності та категорії справи (про захист прав споживача), обсягу доказів, наявності сталої судової практики, колегія суддів вважає, що підготовка і подання позовної заяви, представлення інтересів при розгляді справи, підготовка процесуальних документів (заяви, відповідь на відзив та участь у судових засіданнях) не потребували від професійного адвоката таких значних витрат часу, які вказані в рахунку-фактура № РФ-1 від 01.05.2024 за Договором №03-04/2024-ф від 12.04.2024 про надання правової допомоги та детальний розрахунок наданої правової допомоги за Договором та рахунку-фактура № РФ-1 від 16.12.2024 за Договором № 06-06/2024-ф від 19.06.2024 про надання правової допомоги та додаткової угоди до цього договору від 16.12.2024 та детальний розрахунок наданої правової допомоги за Договором (а.с.122,128 т.2), та розмір витрат на правничу допомогу (11 000,00 грн) є завищеним, не співмірним витраченому часу та обсягу наданих адвокатом послуг.
Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження.
Враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено, з урахуванням обсягу та складності наданих позивачу послуг з правничої допомоги протягом розгляду справи, категорії справи, обсягу доказів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, судова колегія вважає, що додаткове рішення суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України слід змінити, зменшивши суму судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський» на користь ОСОБА_1 , з 11 000,00 грн до 6000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
постановив :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський» -задовольнити частково.
Додаткове рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2024  року-  змінити, зменшивши суму судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський» на користь ОСОБА_1 , з 11 000,00 грн до 6000 грн. 00 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складений 01 липня 2025 року.
       
Головуючий                                                                                          В.Б.Яцина.  

Судді колегії                                                                                              Ю.М.Мальований.

О.Ю.Тичкова.