ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/2286/24  Номер провадження 22-ц/814/685/25	Головуючий у 1-й інстанції Попов М. С.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Чумак О.В.,
суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.
за участю секретаря Галушко А.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області
на ухвалу Карлівського районного суду Полтавської області від 14 жовтня 2024 року, постановлену суддею Поповим М.С. 
по справі за позовом заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавської обласної військової адміністрації до Ланнівської сільської ради Полтавського району Полтавської області,  ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації та повернення земельних ділянок,- 

В С Т А Н О В И В:
У серпні 2024 року заступник керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Полтавської обласної військової адміністрації з позовом до Ланнівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації та повернення земельних ділянок, в якому просив:
-  визнати недійсним договір № 1871 купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 5321684900:00:001:2627 площею 50,0000 га за межами населеного пункту с. Федорівка Ланнівської ТГ Полтавського району Полтавської області, укладений 05.09.2023 між Ланнівською сільською радою Полтавського району Полтавської області та  ОСОБА_1 ; 
- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 50,0000 га, кадастровий номер: 5321684900:00:001:2627; 
- скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 50,0000 га з кадастровим номером 5321684900:00:001:2627, яка знаходиться за межами с. Федорівка Ланнівської ТГ Полтавського району Полтавської області з одночасним припиненням усіх речових прав на неї; 
- зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельні ділянки площею 0,053 га відповідно до зазначених координат, на якій розміщений курган ІХ (охоронний номер 4771-Пл) та площею 0,061 га відповідно до зазначених координат, на якій розміщений курган Х (охоронний номер 4772-Пл), що знаходяться в межах земельної ділянки площею 50,0000 га з кадастровим номером 5321684900:00:001:2627, на користь держави в особі Полтавської обласної військової адміністрації; 
- стягнути з відповідачів на користь Полтавської обласної прокуратури понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 12112,00 грн.
Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10:00 год. 03.10.2024 року. 
Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2024 року позов заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавської обласної військової адміністрації до Ланнівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації та повернення земельних ділянок залишено без руху з підстав необхідності доплати судового збору у сумі 741064,02 грн.
Ухвала суду мотивована тим, що позивачем заявлено дві позовні вимоги майнового характеру, а саме: 1) про скасування у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 5321684900:00:001:2627 площею 50,0000 га за межами населеного пункту с. Федорівка Ланнівської ТГ Полтавського району Полтавської області; 2) про зобов`язання ОСОБА_1 повернути кургани, що знаходяться в межах земельної ділянки з кадастровим номером 5321684900:00:001:2627 площею 50,0000 га за межами населеного пункту с. Федорівка Ланнівської ТГ Полтавського району Полтавської області на користь держави в особі Полтавської обласної військової адміністрації, тому судовий збір за цими вимогою має бути сплачений виходячи з ринкової вартості нерухомого майна.
У зв?язку з неусуненням недоліків позовної заяви, ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 14 жовтня 2024 року вищевказаний позов залишено без розгляду.
Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого суду її в апеляційному порядку оскаржив керівник Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області, просив її скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду, 08.10.2024 від заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури надійшла заява з обгрунтуванням правильності сплати судового збору під час звернення до суду з даним позовом, оскільки позовні вимоги про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності та всіх прав, похідних від права власності та про зобов?язання повернути земельні ділянки, на яких розміщені кургани є вимогами немайнового характеру.
Від голови Ланнівської сільської ради Удовиченка К.О. та представника ОСОБА_1 адвоката Гирі А.В. до суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Від голови Ланнівської сільської ради Удовиченка К.О. та представника ОСОБА_1 адвоката Гирі А.В. до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.
Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення прокурора, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам ухвала суду не відповідає.
З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2024 року заступник керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до суду з позовом до Ланнівської сільської ради Полтавського району Полтавської області та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації та повернення земельних ділянок, в якому просив:
-  визнати недійсним договір № 1871 купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 5321684900:00:001:2627 площею 50,0000 га за межами населеного пункту с. Федорівка Ланнівської ТГ Полтавського району Полтавської області, укладений 05.09.2023 між Ланнівською сільською радою Полтавського району Полтавської області та ОСОБА_1 ; 
- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 50,0000 га, кадастровий номер: 5321684900:00:001:2627; 
- скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 50,0000 га з кадастровим номером 5321684900:00:001:2627, яка знаходиться за межами с. Федорівка Ланнівської ТГ Полтавського району Полтавської області з одночасним припиненням усіх речових прав на неї; 
- зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельні ділянки площею 0,053 га відповідно до зазначених координат, на якій розміщений курган ІХ (охоронний номер 4771-Пл) та площею 0,061 га відповідно до зазначених координат, на якій розміщений курган Х (охоронний номер 4772-Пл), що знаходяться в межах земельної ділянки площею 50,0000 га з кадастровим номером 5321684900:00:001:2627, на користь держави в особі Полтавської обласної військової адміністрації.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір за 4 позовні вимоги немайнового характеру у сумі 12112 грн.
Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 03.10.2024 о 10:00 год. (т. 1, а.с. 130).
09 вересня 2024 року від представника ОСОБА_1 адвоката Гирі А.В. надійшло клопотання про залишення позову без руху з підстав несплати судового збору у повному обсязі.
Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2024 року дане клопотання задоволено, вказаний позов залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме необхідності доплати судового збору за дві позовні вимоги майнового характеру у розмірі 741064,02 грн. (т. 1, а.с. 214-215).
Ухвала суду мотивована тим, що вимоги прокурора про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 50,0000 га, кадастровий номер: 5321684900:00:001:2627 та зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельні ділянки площею 0,053 га відповідно до зазначених координат, на якій розміщений курган ІХ (охоронний номер 4771-Пл) та площею 0,061 га відповідно до зазначених координат, на якій розміщений курган Х (охоронний номер 4772-Пл), що знаходяться в межах земельної ділянки площею 50,0000 га з кадастровим номером 5321684900:00:001:2627, на користь держави в особі Полтавської обласної військової адміністрації мають майновий характер, тому виходячи з ринкової вартості оспорюваного майна, позивач повинен відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплати за дані позовні вимоги судовий збір у загальному розмірі 747120,02 грн., з яких сплачено лише 6056 грн. 
08 жовтня 2024 року від заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури надійла заява про усунення недоліків, в якій зазначено, що позовна вимога про скасування державної реєстрації права приватної власності не підлягає вартісній оцінці, тому є вимогою немайнового характеру. 
Позовна вимога про зобов?язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, оскільки за своєю суттю не направлена на «збагачення» позивача, яке можна оцінити вартісно. Окрім того, у позовній вимозі зазначено про повернення державі не всієї земельної ділянки площею 50,000 га з кадастровим номером 5321684900:00:001:2627, а розташованих в її межех земельних ділянок площею 0,053 га та 0,061 га, на яких розміщені археологічні об?єкти культурної спадщини. Навіть якщо тлумачити дану вимогу як майнову, враховуючи площу, яка підялгає поверненню, прокуратурою сплачено за її подання судовий збір у повному обсязі.
Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 14 жовтня 2024 року позовну заяву заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавської обласної військової адміністрації до Ланнівської сільської ради Полтавського району Полтавської області,  ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації та повернення земельних ділянок залишено без розгляду, оскільки позивачем не усунуто недоліки позовної заяви викладені в ухвалі суду від 03 жовтня 2024 року. 
Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду з огляду на наступне.
Пунктом 8 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.
Відповідно до частини 11 статті 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Згідно з пунктом 13 частини 187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судовий збір є складовою судових витрат.
Правові засади справляння судового збору, платники, об?єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».
Згідно з частиною третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Частина друга статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлює, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за вимогами немайнового характеру, яка подана юридичною особою. - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Верховний Суд у постанові від 26 травня 2022 року у справі № 372/466/20 (провадження № 61-19056св21) зазначив, що «майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.
Тобто, будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.
Отже, до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що не підлягає грошовій оцінці».
 Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
 Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
У постанові Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі № 372/466/20 зазначено, що позовна вимога про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно не пов`язана з підтвердженням права власності позивача на об`єкт нерухомого майна. Тобто, зазначена позовна вимога є немайновою, оскільки за своєю суттю вона не спрямована на збільшення майна позивача, яке можна оцінити вартісно.
Враховуючи викладене, позовна вимога про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно має немайновий характер, оскільки не піддається грошовій (вартісній) оцінці, вирішення спору не призведе до переходу права власності на майно до іншої особи.
Викладене узгоджується із правовими висновками, висловленими у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) та у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 916/1988/20.
Таким чином, заявлена прокурором позовна вимога про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права приватної власності за  ОСОБА_1  щодо земельної ділянки площею 50,0000 га, кадастровий номер: 5321684900:00:001:2627 є немайновою, тому при зверненні до суду з даним позовом прокурором правильно сплачено судовий збір за дану позовну вимогу.
Щодо позовної вимоги про зобов?язання ОСОБА_1  повернути земельну ділянку площею 0,053 га та 0,061 га,що знаходяться в межах земельної ділянки площею 50,0000 га з кадастровим номером 5321684900:00:001:2627 апеляційний суд зазначає наступне.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зроблено висновок, що «судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18)».
Місцевий суд, залишаючи позовну заяву без руху, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що позовна вимога про повернення нерухомого майна є майновою вимогою.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".
За приписами статті 5 Закону України "Про оцінку земель" грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку може бути нормативною і експертною. Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об?єкта оцінки. Натомість нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом) як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.
Аналіз вказаних законодавчих норм дає підстави для висновку, що наявна в матеріалах справи грошова оцінка пам`яток археології, розрахована комунальним закладом «Центр охорони та досліджень пам`яток археології» Полтавської обласної ради не є належним доказом на підтвердження вартості спірної земельної ділянки, та не може слугувати підставою для визначення розміру судового збору.
Окрім того, у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2024 року у справі № 756/16117/21 зазначено, що у випадку якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна суд не має права зобов?язувати позивача доплачувати суми судового збору та постановляти ухвалу про залишення позову без руху.
У такому випадку суд здійснює розгляд справи по суті та встановлює ціну позову при такому розгляді і розподіляє судові витрати за результатами такого розгляду (зокрема стягнувши недоплачений судовий збір), а не залишає позовну заяву без розгляду.
За таких обставин висновок суду першої інстанції, щодо наявності правових підстав для залишення позову без розгляду не відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо вона постановлена з порушення норм процесуального права чи неправильним застосуванням норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 367, ст. 368, ст. 374 ч. 1 п. 6, ст. 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області задовольнити.
Ухвалу Карлівського районного суду Полтавської області від 14 жовтня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.  
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий     О.В. Чумак

Судді   Т.В. Одринська 

О.О. Панченко