УХВАЛА

17 липня 2025 року 
м. Київ

справа №990/67/25
адміністративне провадження №П/990/67/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Рибачука А.І., Стародуба О.П., Стеценка С.Г., Шарапи В.М.,
перевіривши заяву ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
20.02.2025 до Верховного Суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС України, Комісія, відповідач), в якій позивач просив суд: 
- визнати протиправними дії ВККС України в частині оприлюднення декодованих результатів тестування когнітивних здібностей ОСОБА_1 16.01.2025 у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23 (зі змінами);
- визнати протиправним і скасувати рішення ВККС України від 22.01.2025               №     19/зп-25 в частині затвердження кодованих та декодованих результатів тестування когнітивних здібностей ОСОБА_1 , складеного 16.01.2025 у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23 (зі змінами);
- зобов`язати відповідача поновити його участь як кандидата на посаду судді у конкурсі шляхом зарахування за тестування когнітивних здібностей 41,4 тестового бала та допуску до наступного етапу конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23 (зі змінами), - виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду.
Ухвалою Верховного Суду від 25.02.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ВККС України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити дії, та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
13.06.2025 до Верховного Суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої, позивач просив:
- визнати протиправними дії ВККС України в частині оприлюднення декодованих результатів тестування когнітивних здібностей ОСОБА_1 16.01.2025 у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23 (зі змінами);
- визнати протиправним і скасувати рішення ВККС України від 22.01.2025 № 19/зп-25 в частині затвердження кодованих та декодованих результатів тестування когнітивних здібностей ОСОБА_1 , складеного 16.01.2025 у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23 (зі змінами);
- зобов`язати відповідача поновити його участь як кандидата на посаду судді у конкурсі шляхом зарахування за тестування когнітивних здібностей 41,4 тестового бала та допуску до наступного етапу конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23 (зі змінами), - виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду;
- стягнути з ВККС України на його користь відшкодування моральної шкоди в сумі 400       000,00 грн та понесені судові витрати, відстрочивши виконання рішення суду в цій частині до закінчення правового режиму воєнного стану в Україні;
- справу розглянути за правилами загального позовного провадження. 
Ухвалою Верховного Суду від 19.06.2025 вказану заяву про збільшення розміру позовних вимог залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків шляхом надання до Верховного Суду належних доказів сплати судового збору в сумі 3200,00 грн.  
Згідно з довідкою про доставку електронного листа ухвалу про залишення позовної заяви без руху позивач отримав 19.06.2025 о 19:50, отже строк на усунення недоліку позовної заяви сплинув 30.06.2025. 
Разом з тим, в межах встановленого судом строку на усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 не виконав вимог ухвали Верховного Суду від 19.06.2025, оскільки не надав до суду належних доказів сплати судового збору в сумі 3200,00       грн, натомість знову зазначив про звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», оскільки, на його думку, позовна вимога про відшкодування шкоди, заявлена в адміністративному судочинстві не є об`єктом, за який справляється судовий збір.
Проте Суд вже надавав оцінку зазначеним доводам позивача щодо звільнення від сплати судового збору в ухвалі від 19.06.2025. 
Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Оскільки позивач не виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 19.06.2025, заява про збільшення розміру позовних вимог підлягає поверненню.
Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Окрім цього позивач просив розглядати справу у порядку загального позовного провадження.
Главою 1 КАС України передбачені основні положення адміністративного судочинства, зокрема, статтею 12 цього кодексу визначені форми адміністративного судочинства. 
Частинами 2-3 цієї норми встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (частина перша статті 262 КАС України). Разом з цим, особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні встановлені статтею 261 КАС України та містять строки подання сторонами: відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень проти відповіді на відзив, а також пояснень третьої особи щодо позову або відзиву.
Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Водночас, особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ передбачені главою 11 КАС України.
Статтею 266 КАС України визначені особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, бездіяльності Кабінету Міністрів України.
Підпунктами 2, 3 частини першої цієї норми встановлено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;  законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
Згідно з частинами другою і третьою статті 266 КАС України адміністративні справи, зазначені у пунктах 1-3, 5 частини першої цієї статті, розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п`яти суддів. 
У разі відкриття провадження в адміністративних справах, визначених частиною другою цієї статті, щодо оскарження нормативно-правових актів Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, застосовуються правила, визначені статтями 264 та 265 цього Кодексу, з особливостями, визначеними цією статтею.
З урахуванням викладеного, а також того, що заява позивача про збільшення розміру позовних вимог підлягає поверненню, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження.
У зв`язку з наведеним Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 44, 169, 243, 248, 251, 256, 266, 295 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити дії, повернути позивачу.
Копію ухвали про повернення заяви про збільшення розміру позовних вимог надіслати особі, яка її подала. 
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження. 

Суддя-доповідач                                                                                А.Ю. Бучик

Судді:                                                                                                    А.І. Рибачук

                                                                                                    О.П. Стародуб

                                                                                                    С.Г. Стеценко

                                                                                                    В.М. Шарапа