ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 688/1636/25
Провадження № 33/820/469/25
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1   захисника - адвоката Васильченка В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу адвоката Васильченка Володимира Олександровича на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 травня 2025 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 травня 2025 року
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді  штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.
За постановою суду, 29 березня 2025 року о 23 год 53 хв, в м. Шепетівка по проспекту Миру, 13, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «AUDI A5», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на спеціальний технічний засіб – портативний відеореєстратор 211047. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП 
В поданій апеляційній скарзі адвокат Васильченко В.О. просить постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 травня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
       На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки доказам. Не встановлено та не підтверджено допустимими доказами обставини, що складають як об`єктивну сторону правопорушення, так і суб`єктивну сторону (умисного та усвідомленого вчинення особою відповідних дій). Тобто, має місце недоведеності «поза розумним сумнівом» події та вини особи.
        ОСОБА_1 був незаконно та безпідставно зупинений працівниками поліції, а тому всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини.
       У протоколі про адміністративне правопорушення та на оптичному диску відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, а тому такий запис не може вважатися належним доказом.
       Крім того, протокол про адміністративне правопорушення в присутності ОСОБА_1 не складався та йому не вручався та не надсилався, що є істотним порушенням права на захист, оскільки особі фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, що передбачено ст.254 КУпАП.
У протоколі зафіксований не час вчинення правопорушення, а час складення самого протоколу. 
Водночас, ОСОБА_1 як особі, яка притягається до адміністративно відповідальності, не було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП.
 Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Васильченка В.О., перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню, оскільки пропущений з поважних причин, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. 
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
 Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
 Судом першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП, справу розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №285461 від 30.03.2025, 29 березня 2025 року о 23 год 53 хв, в м. Шепетівка по проспекту Миру, 13, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «AUDI A5», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на спеціальний технічний засіб – портативний відеореєстратор 211047. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 285461 від 30 березня 2025 року; направленням на огляд водія транспортного з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 березня 2025 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції місця події від 29 березня 2025 року.
Апеляційний суд приходить до висновку, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, не суперечать фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою та повністю доводять вину ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи адвоката Васильченка В.О. щодо відсутності у працівників поліції підстав для зупинки автомобіля ОСОБА_1 безпідставні.
З долученого до матеріалів справи відеозапису видно, що працівник поліції повідомив водію ОСОБА_1 причину зупинки, а саме, що показники поворотів транспортного засобу не відповідають вимогам ДСТУ 3649:2010, зокрема, щодо кольору.
Крім того, згідно ч. 4 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Статтею 24 вказаного Закону встановлено додаткові повноваження поліції, зокрема забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Відповідно до п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» «в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: перевіряти документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України. 
Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР - не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
На переконання апеляційного суду, некоректним є посилання апелянта на позиції Верховного Суду, викладені у адміністративній справі № 686/11314/17, оскільки вказана позиція не є релевантною до обставин цієї справи. Так, справа № 686/11314/17 розглядалась Верховним Судом за правилами КАС України та стосувалася оскарження дій інспектора патрульної поліції щодо складання постанови про адміністративне правопорушення та накладення на особу адміністративного стягнення за порушення ч.1 ст.126 КУпАП. У справі, що наразі переглядається, предметом розгляду є вчинення особою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вимоги щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, передбачені ст. 283 КУпАП та стосуються змісту постанови про адміністративне правопорушення, а не протоколу про адміністративне правопорушення, про що і йдеться у постанові Верховного Суду Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі №524/5536/17, на яку посилається адвокат.
Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 №285421 від 30 березня 2025року зазначено технічний засіб відеозапису, а саме - 211047, що спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність даних про технічні характеристики засобу фіксації, за допомогою якого здійснено відеозйомку.
Не заслуговують на увагу аргументи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення в присутності ОСОБА_1 не складався та йому не вручався. 
Так, порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначений ст. 254 КУпАП.
Відповідно до ч.2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Отже, закон не містить прямої вказівки на обов`язкову присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час складання (заповнення) протоколу про адміністративне правопорушення.
Як убачається з відеозаписів події, причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стало порушення останнім правил ПДР, а саме, показники поворотів транспортного засобу не відповідали вимогам ДСТУ 3649:2010, зокрема, щодо кольору.  В процесі спілкування із водієм працівник поліції виявив ознаки алкогольного сп`яніння (запах з порожнини роту, почервоніння очей, тремтіння рук) та запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі та пояснив, що у разі відмови буде складено протокол про адміністративне правопорушення за п.2.5 ПДР, на що останній категорично відмовився закрив машину та пішов відмовившись від отримання примірника протоколу.
Той факт, що між відеозаписом та протоколом про адміністративне правопорушення містяться певні розбіжності, не спотворює ніяким чином фактичні обставини справи і ту подію, що відбулась 29.03.2025 за участі водія ОСОБА_1 , а наявність лише цього факту не є істотним порушенням вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, оскільки у даному випадку права, свободи та законні інтереси ОСОБА_1 не були порушені.
Посилання захисника на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені законом, спростовуються відеозаписом події та наявною в матеріалах справи розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що у справі, яка переглядається, дотриманий судом стандарт доведення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у вчинені передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення поза розумним сумнівом. 
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП.
Постанова суду є законною і підстав для її скасування не має.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:
 Постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 травня 2025 року відносно  ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Васильченка В.О. – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                     Володимир БАРЧУК