ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2025 року                          м. Чернівці 

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 28.05.2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

       Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 28 травня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605,60 гривень. 
       Згідно постанови суду, 14.04.2025 року о 09.45 год. ОСОБА_1 в м. Чернівці по вул. Південно-Кільцева, 6, керував транспортним засобом марки «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП. 
       На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати її та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Вказував, що він з`явився в суд першої інстанції на призначену судом дату 28.05.2025 р., однак ніякого судового засідання не було. Його в приймальній судді прийняла секретар/помічник, яка запитала чи визнає він свою провину, на що він заперечив та передав для приєднання до матеріалів справи копію Витягу комісії з медичного оцінювання про встановлений у нього діагноз. Після чого йому повідомили приходити наступного дня за судовим рішенням. Тобто, реального розгляду справи під головуванням судді, вислуховування його пояснень, дослідження доказів, роз`яснення йому прав не було, що є порушенням норм КУпАП. 
ЄУНСС 727/4615/25 НП 33/822/301/25 головуючий у 1 інстанції Бойко М.Є. 
       Зазначав, що відповідно до нормативно-правових актів, вимога працівника поліції про проходження медичного огляду водія на стан сп`яніння має бути обґрунтованою. Вважає, що у поліцейських не було підстав вимагати у нього проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
       Стверджує, що заборонені речовини не вживав та не вживає. На відеозаписі з камер поліцейських чітко видно, що він абсолютно адекватний, тверезий, не виявляє ознак наркотичного сп`яніння. Крім того, таку ознаку, як «зіниці очей не реагують на світло», поліцейські не встановлювали та не повідомляли йому. 
Вважає, що причиною складання поліцейськими протоколу щодо нього за ст.130 ч.1 КУпАП стала суперечка з приводу порушення ним ПДР, які поліцейські не змогли йому продемонструвати за допомогою службового планшету, а тому вирішили його провчити. З огляду на безпідставність вимог поліцейських та виниклого напруження під час спілкування, він відмовився їхати в наркодиспенсер. 
Зазначав, що автомобіль, яким він керував, належить його дружині і до грудня місяця ним користувався племінник дружини, якого декілька разів зупиняли працівники поліції за підозрою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. А тому він не виключає, що цей автомобіль був на особливому контролі у працівників поліції.
На думку апелянта, перелічені порушення поліцейськими свідчать про надуманість підстав щодо проведення медичного огляду на стан сп`яніння, а порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції призвело до неправильної оцінки доказів та винесення незаконної постанови, яка підлягає скасуванню.
ОСОБА_1 в суд апеляційної інстанції не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду провадження, заяв і клопотань про відкладення судового розгляду від нього не надходило.
Перевіривши матеріали провадження, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не оспорює факт керування ним транспортним засобом та його відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а тому суд не наводить доводів на спростування тих фактичних обставин, які встановлені судом і не оспорюються апелянтом.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.
Обставини справи, які були встановлені судом, підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 300029 від 14.04.2025 року (а.с. 1-3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.04.2025 р., згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с. 5) відеозаписом, що міститься в матеріалах справи (а.с. 8).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильних висновків.
З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
З відеозапису, що міститься в матеріалах справи, та був досліджений судом апеляційної інстанції, вбачається, що автомобіль марки «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції за порушення водієм правил дорожнього руху, за що відносно нього була винесена постанова серії ЕНА № 4496929 за ст. 122 ч. 2 КУпАП. 
В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 поліцейськими були виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння. У зв`язку названими працівником поліції ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, однак останній відмовився проїхати в медичний заклад для медичного огляду.
Відповідно до Наказу МВС України та МОЗ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
       Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
Тобто, згідно вказаної Інструкції, працівник поліції, як уповноважена на те особа, виявивши ознаки сп`яніння у водія, має право вимагати пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння тільки в медичному закладі та забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Переглядаючи матеріали справи в апеляційному порядку, суд позбавлений можливості спростовувати виявлені працівниками поліції ознаки наркотичного сп`яніння у водія під час особистого спілкування.
Той факт, що апелянт не вбачає у себе ознак наркотичного сп`яніння, згідно відеофайлів, не свідчить про відсутність цих ознак. Стверджувати чи заперечувати перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння можна було б, якби останній пройшов такий огляд в медичному закладі.
Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є порушенням вимог п.2.5 ПДР України і містить склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Ця норма не передбачає поважних причин відмови від проходження огляду, чи з`ясування цих причини, які б були підставою для звільнення особи від відповідальності.
Що стосується доводів апелянта про те, що працівники поліції вирішили його провчити, то вони не знайшли свого підтвердження. 
Крім того, апелянтом не було надано відомостей про те, що з даного приводу він звертався до керівництва УПП в Чернівецькій області чи іншого уповноваженого органу щодо можливих протиправних дії працівників поліції. 
Доводи апелянта щодо не проведення судового засідання суддею є неспроможними, оскільки суд апеляційної інстанції не має можливості перевірити вказані апелянтом обставини, а також не вправі давати оцінку діям судді чи працівника суду. Зазначені ОСОБА_1 порушення його прав суддею при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення можуть бути предметом розгляду іншого уповноваженого органу. 
       Судом апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, було досліджено матеріали справи про адміністративне правопорушення, надано ОСОБА_1 можливість бути присутнім в судовому засіданні та давати свої пояснення, висловлювати свої доводи, що в свою чергу, відновило б можливі порушення його прав, але останній в судове засідання не з`явився. 
Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять. Порушень норм КУпАП, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
З урахуванням досліджених по справі доказів, вважаю, що прийняте судом рішення є законним та вмотивованим, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття провадження немає.
       На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,- 

                                       П О С Т А Н О В И В :

       В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 28 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП залишити без змін.
       Постанова оскарженню не підлягає.

       Суддя                                 В.Ф.Кифлюк
       Копія. Згідно з оригіналом: суддя