УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
09 червня 2025 року
м. Київ
 
справа N? 592/7505/25
провадження N- 51-2119ск25
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого:                                  ОСОБА_1 ,
суддів:                                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 22 травня 2025 року про повернення його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 травня2025 року, 
 
встановив:
 
Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 травня 2025  року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Сумського РУП ГУНП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 
 
Сумський апеляційний суд ухвалою від 22 травня 2025 року на підставі п. 4 ч. 3 ст.  399 Кримінального процесуального кодексу (далі- КПК) повернув апеляційну скаргу адвоката на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 травня 2025 року, оскільки апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. 
 
Не погоджуючись з ухвалою Сумського апеляційного суду ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати вказану вище ухвалу суду апеляційної інстанції й призначити новий розгляд у цьому суді. 
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах. 
 
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.
 
Згідно з ч. 2 ст. 113 КПК будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
 
За змістом ч. 1 ст. 116 КПК процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. 
 
Пунктом 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
 
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
 
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
 
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
 
Як убачається з наданої касатором копії ухвали суду апеляційної інстанції скаржник подав апеляційну скаргу з пропуском п`ятиденного строку на таке оскарження, у зв`язку із чим апеляційний суд, керуючись п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, повернув апеляційну скаргу особі, яка її подала.
 
Згідно з касаційною скаргою ОСОБА_4 не заперечує, що подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді більше ніж через 5 днів з дня постановлення та оголошення ухвали. Однак, на думку автора скарги, строки на апеляційне оскарження цим судом мали розраховуватися виходячи з положень ч. 3 ст. 395 КПК, а не з положень п. 3 ч.  2 ст. 395 цього кодексу, оскільки він не був присутній під час її розгляду, інформацію про прийняте рішення отримав з Єдиного державного реєстру судових рішень, тож ним не були пропущені відповідні строки.
 
Частиною 3 ст. 395 КПК передбачено, що строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення для особи, яка перебуває під вартою, а з дня отримання копії судового рішення, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу.
 
Крім цього, відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 листопада 2019 року (справа N? 760/12179/16, провадження N? 51-9550 кмо18), у випадку якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватись з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.
 
З касаційної скарги та доданих до неї рішень не вбачається, що адвокат ОСОБА_4 не викликався слідчим суддею в судове засідання для розгляду його скарги.
 
Із доданої до касаційної скарги ухвали слідчого судді видно, що ОСОБА_4 подав заяву про розгляд скарги без його участі, у судове засідання не з?явився. 
 
3 урахуванням викладеного вище, за відсутності клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження, Сумський апеляційний суд дійшов правильного висновку про обрахування строку на апеляційне оскарження, у цьому випадку, відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК і на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, повернув йому апеляційну скаргу.
 
Таким чином, повернувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 суд діяв у відповідності до вимог кримінального процесуального закону. 
 
Одночасно Суд звертає увагу на те, що посилання на постанову об?єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 лютого 2021 року, Конституційного Суду від 17 червня 2020 року та Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 квітня 2023 року є необґрунтованим, оскільки вказані рішення стосувались заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що відсутнє у цьому провадженні. 
 
Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_4 не містить доводів щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду апеляційної інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
 
3 огляду на наведене вище, інші доводи касаційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення. 
 
Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 22 травня 2025 року про повернення його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 травня 2025 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді: 

ОСОБА_1                           ОСОБА_2                                 ОСОБА_3